o
Derek Princei teenistus
Patt, õigsus ja kohus Osa 1/2
Täna räägin teemal "Patt, õigsus ja kohus".
See põhineb Jh 16:8: "Ja kui ta tuleb,
siis ta toob maailmale selguse patu kohta ja õiguse kohta ja kohtu kohta;"
Kes see "tema" on? Püha Vaim.
Ma ei taha selle üle vaielda, kuid nii see on.
Jeesus räägib kreeka keele loogika vastaselt,
öeldes Püha Vaimu kohta "tema" ja mitte "see".
Ma ei lasku sügavamale lingvistikasse,
kuid "tema" kasutus on siinkohal täiesti õigustatud.
Minu meelest rajaneb kogu usuõpetus kolmele,
igavesele ja muutumatule tõele:
patt, õigsus ja kohus.
Patt ja õigsus on olemas, lõpuks tuleb kohus.
Kuidas mõistame pattu ja õigsust?
Kõigepealt peame teadma, mis on õigsus, kuna
1 Jh 5:17 ütleb: "Kõik ülekohus (õigsusetus) on patt,
aga on pattu, mis ei ole surmaks."
Ehk siis kõik, mis pole õiglane, on patt. Vahepealset varianti pole.
Kui me teame, mis on õigsus, teame ka, mis on patt.
Js 28:17, peatüki alguses ütleb Issand:
"Mina panen õiguse mõõdunööriks ja õigluse loodiks."
Ma pole ehitaja, kuid tean, mis asi on lood.
See on pulga otsa seotud mõõdik, mis näitab, kas miski
asetseb horisontaalvaates otse või mitte.
Kui näiteks sein on täpselt samal joonel, kui lood,
siis on teada, et sein on otse.
Kui nii ei ole, on sein kas kraadi või kahe võrra viltu.
Kuid kui sein ei taba loodi, ei ole see kindlasti mitte otse.
Samamoodi võib võrrelda õigsust ja pattu. Õigsus on mõõdunöör.
Kui miski pole sama otse, nagu mõõdunöör, on see viltu.
See on patt. Sa ei pea olema teoloog, et seda mõista.
Elus on vaid kaks varianti: õigsus või patt.
Ning lõpuks tuleb kohus.
Jeesus ütles, et Tema avaldab meile, mis on patt,
mis õiglus ja mis kohus.
Nüüd küsin teilt, teie mõelge vastusele.
Oleks huvitav teada, kui paljud teist on
viimase poole aasta jooksul kuulnud sõna Jumala kohtust?
Võib-olla 50 inimest? Ehk siis mitte paljud.
Jumala kohus on evangeeliumi üks peateemasid.
Evangeeliumit ei või täielikult mõista, enne, kui mõistetakse kohtu mõistet.
Kui apostlid kuulutasid paganatele evangeeliumi,
siis esimesena kuulutasid nad kohtu tulemist, mitte armu.
Toon paar näidet.
Apt 10. ptk. räägib Peetruse külaskäigust Korneeliuse kodus.
Mäletate, kuidas Peetrust juhiti üleloomulikul viisil
Korneeliuse majja.
See oli esimene kord, kui evangeeliumi kuulutati
paganatele, kes uskusid, täitusid Püha Vaimuga,
neid ristiti ja nad said koguduse liikmeteks.
See on märkimisväärne sündmus.
Kui seda poleks juhtunud, poleks paljusid meist koguduses.
See on avatud uks meile, kes me kuulume paganarahvaste hulka.
Peetrus ütles oma jutluses nõnda.
Rõõmutsen sellest, et tema jutlust katkestati.
Võib-olla vajame meiegi katkestatud jutlusi oma kogudustes.
Kui Jumal katkestab mu jutluse, siis ma ei kaeba selle pärast.
Sel viisil rääkis Peetrus Jeeusest. Apt 10:42: "Ja tema on käskinud meid
rahvale kuulutada ja tunnistada, et tema on Jumala poolt
määratud elavate ja surnute kohtumõistja."
Mida rõhutas Peetrus esimesena? Jumala kohut. Ta jätkas:
"Temast tunnistavad kõik prohvetid, et igaüks, kes temasse usub,
saab tema nime läbi pattude andeksandmise."
Kui ei ole kohust, pole põhjust andeksandmisele.
Kui jätame kohtu ära, pole meil ka andestust.
Teine näide on Pauluse kõne Ateenas Apt 17:30-31.
Ta räägib siin inimestele, kes ei tea evangeeliumist
ega kogudusest midagi. Kuid publik on haritud.
"Jumal on küll selliseid teadmatuse aegu sallinud,
kuid nüüd käsib ta kõigil inimestel
kõigis paigus meelt parandada."
See puudutab meid kõiki- sind ja mind.
Kõiki igalt poolt kästakse, mitte ei soovitata neile.
Neil kästakse meelt parandada. Miks? Apt 17:31:
"Sest ta on seadnud ühe päeva, mil ta mõistab õiglaselt
kohut kogu ilmamaa üle.."
Miks me peame meelt parandama?
Sellepärast, et satume Jumala kohtu ette, igaüks meist.
Tihti kuuleme, et on kasulik olla kristlane: Jumal lahendab
probleemid, abielu õnnestub paremini, äritegevus õnnestub jne.
See pole peapõhjus, tulemaks Jumala juurde, vaid see,
et me peame seisma Jumala kohtutrooni ees.
Igaüks meist, ilma eranditeta.
Kui me ei reageeri evangeeliumile, on see päev meie jaoks väga kurb.
Lk 24:46-47, kui Jeesus oli surnuist üles tõusnud,
ilmus Ta apostlitele: "ja ütles neile: "Nõnda on kirjutatud, et
Messias pidi kannatama ja kolmandal päeval üles tõusma surnuist.
Ja tema nimel peab kuulutatama meeleparandust pattude
andeksandmiseks kõigi rahvaste seas, alates Jeruusalemmast."
Jeesus esitab asjad selles tähtsusejärjekorras:
kohus, meeleparandus, andeksandmine ja siis usk.
Usk, mis ei seostu meeleparandusega ega võrsu sellest,
on vale usk. See ei ole Uue Testamendi usk.
Evangeeliumi esimene sõnum oli: "Parandage meelt!"
Mt 4:17 kuulutas Jeesus vaid ühte sünumit: "Parandage meelt!"
Markus kirjutab: "Pöörduge ning uskuge evangeeliumisse!"
Tõeline usk evangeeliumisse on usk meeleparandusse.
Vastasel korral on usk vale,
õiget usku, mis toodab valet vilja, ei ole olemas.
Just sellepärast on meie kirikud täis inimesi,
kes ei ela kristlase elu. Miks?
Kuna neil puudub tõeline usk.
Neil on vale, pinnapealne usk. mis on salanud meeleparanduse.
Uuest Testamendis ei leidu ühki salmi, Matteusest evang. Ilmutuse raamatuni,
kus usku pakutaks ilma meeleparanduseta.
See on valeevangeelium ning paljud õpetavad seda.
Olin Rutiga aastaid tagasi Singapuris, kui kuulsime
ühte ameeriklasest jutlustajat. Jumal õnnistagu ameeriklasi!
Ta oli üks neist, nagu minagi, kes pikendasid inimeste jalgu.
Võib-olla te pole seda näinud, kuid selliseid asju juhtub.
Kui paljud teavad seda imet? Kas kellelgi on oma kogemust?
John Beckett pani mind jalgade pikendamist alustama, ajal, mil
olin küllalt vähese jutuga. Nüüd olen jutlustaja,
temast palju vanem, kuid kas ta õpetab mulle midagi?
Nägin, kuidas jalad pikenesid.
Olen tuhandeid jalgu pikendanud ja ma ei häbene seda.
Olen näinud ka paljude inimeste muutumist peale seda,
kui nad on olnud selle lihtsa ime tunnistajateks.
See jutlustaja Singapuris rääkis etniliselt segatud rahvale.
Paljud olid hiinalsed ega mõistnud inglise keelt.
Jutlustaja rääkis jalgade imelisest kasvamisest ja ütles:
"Kui te tahate, et see teiega juhtuks, tulge saali etteotsa."
Terve saal marssis ette. Rutti ja mind paluti appi.
Peagi tekkis segadus, sest jutlustaja ei andnud juhtnööre selle kohta,
et kõigepealt tuleb meelt parandada.
Paljud ebajumalateenijad ütlesid: "Siin müüakse midagi.
Ma tahan seda." Ja rohkem mitte midagi.
Armastan seda venda, kuid evangeeliumi sõnum pole selline.
Kõigepealt tuleb meeleparandus.
Nüüd jätkame kohtu teemaga.
Meeleparandus, andestus, usk ja lõpuks kohus.
Me kõik peame seisma Jumala kohtujärje ees.
Keegi ei pääse selle eest peitu.
On üks kohtumine elus, millest keegi ei saa mööda hiilida.
Loodetavasti me ei sure. Enamus meist siiski surevad selles elus,
kuid meid, kes veel elame, võidakse tõmmata Jeesusega koos üles.
Kas meid siis tõmmatakse üles elusalt, või me sureme,
üht asja me ei saa vältida-Jumala kohtu ees seismist. Rm 10.
Pöördun hetkeks tagasi, et vältida segadust.
UT-s räägitakse kahte sorti kohtust.
Neid on põhjust teineteisest eristada.
Üks kohus on Ilmutuse 20. ptk., millest ma praegu ei räägi.
"Ma nägin suurt valget trooni ning seda, kes sellel istub, kelle palge eest
põgenesid maa ja taevas.."
Ja ma nägin surnuid, suuri ja pisikesi, seisvat trooni ees,
See on suur valge kohtutroon, millelt langetatakse lõplik kohtuotsus.
Kui me elame kristlase elu, siis me ei satu selle kohtujärje ette.
Kuid see ei tähenda seda, et me ei satu üldse kohtu ette.
Meie seisame Jeesuse kohtujärje ees.
Kreeka keelne sõna kohtujärjele on "bema."
See on sama sõna, millega kirjeldatakse Pontius Pilaatuse
aujärge, millelt ta mõistis Jeesuse üle kohut.
See on sellise isiku kohtujärg, kellel on kohtuvõim.
Rm 14:10, kus Paulus ütleb...
Kas kellelgi on veel raskusi selle kirjakoha leidmisega?
Minul kleepuvad Piibli leheküljed omavahel kokku.
Ja ma ei taha osta uut Piiblit, kuna see eksemplar on mulle tuttav.
See on mu sõber.
Rm 14:10: "Sina aga, miks sa mõistad kohut oma venna üle?
Või sina, miks sa paned oma venda halvaks?
Kõik me ju astume Jumala kohtujärje ette," (ingl. k. Kristuse kohtujärje ette).
Kes "meie"? Kristlased, mitte paganad.
See kohtumõistmine ei tule suurelt, valgelt troonilt.
See on kohus, mis leiab aset selle ajastu lõpu
ja tuhandeaastase rahuriigi vahel.
Kas te ei usu tuhande aastasesse rahuriiki?
Jumal teid õnnistagu, kuid mina usun sellesse.
Seda mainitakse Ilmutuse 19. ptk. 6 korda.
Kuid meie aja ja tuhande aastase rahu riigi vahepeal
seisame me Kristuse kohtujärje ees.
2 Kr 5:10 kirjeldab üpris hästi sama tõde.
"sest me kõik peame saama avalikuks.. "
Kreeka keeles "olema avalikult kohal", mis kirjeldab täpsemini olukorda.
Teiste sõnadega ei saa me midagi varjata ja kõik
paljastatakse avalikult.
"sest me kõik peame saama avalikuks Kristuse kohtujärje ees,
et igaüks saaks kätte, mida ta ihus olles on teinud, olgu head või halba."
Tähendab, on vaid kaks kategooriat. Mäletate, et rääkisin sellest?
Kõik vale on patt ning kõik, mis pole hea, on halb.
Vahevarianti ei ole. Tihti me, religioossed inimesed,
asetame end hellalt mingisse kolmandasse kategooriasse.
"Tean, et see pole hea, kuid ega see siis nii paha ka pole!"
Selline mõtteviis ei vasta Piiblile. Kolmandat kategooriat pole.
Selle eest, kuidas oleme elanud selles ajas,
vastutame Jeesusele.
On vaid kaks kategooriat: hea ja halb.
Jeesus ütles ka: "Kes pole minu poolt, see kaotab."
Kogumise ja kaotamise vahevormi pole. Mida sina kaotad?
Kõike, mida Jumal on sulle andnud:
oma aega, andeid, mõistust, raha.
Sa kasutad neid asju kas hästi või halvasti.
Sa kaotad. On vaid hea ja halb,
kogumine või kaotamine, õigsus või vale.
Komandat kategooriat tõesti pole.
Nii palju kui mina mõistan, on Kristuse kohtujärg
enne viimsepäeva kohut. Sellepärast alustasin Rm 8:1:
"Nii ei ole nüüd enam mingit hukkamõistu neile..."
Küsimus pole enam kohtust, mis viib hukatusse.
Kui oleme sinnamaani vastu pidanud, ei mõisteta meid hukatusse.
Meie üle mõistetakse vastavalt meie teenimisele kohut.
Me kõik jõuame Kristuse kohtutrooni ette.
Paljud peavad Jeesust Vabastajaks,
mis on imeline tõde, kuid Ta on ka Kohtunik.
Ta on sama ustav ja efektiivne kohtuniku kui vabastajana.
Mõtlen Johannesele, Ilmutuse raamatu kirjutajale.
Pühal õhtusöömaajal ta nõjatus vastu Kristuse rinda ja rääkis
vaikselt Temaga. Johannesel oli väga lähedane suhe oma Vabastajaga.
Ilmutuse 1. peatükis kohtas ta Jeesust kohtunikuna:
Tema silmad olid kui tuleleegid, Ta suust tuli kaheterane mõõk,
Ta jalad helkisid kui sulatusahjus olev pronks ning
Tema hääl oli kui suurte vete kohin.
Teda nähes kukkus Johannes Ta jalgade ette kui surnu.
Siin kirjeldatakse Vabastaja ning Kohtunik Jeesuse erinevust.
Jeesus ei mõistnud Johannest hukka, Ta ütles: "Ära karda!"
ja tõstis Johannese ta jalgadele. Minu arvates ei nähta meie aja
kogudustes tavaliselt Jeesust Kohtunikuna ega seda,
et me kõik peame Tema kohtujärje ees seisma,
seistes kõigi oma paljastatud saladuste kõrval.
Võib-olla sa ei julge mõnda pattu oma koguduses üles tunnistada.
Võib-olla mõni häbiväärne patt.
Kuid on parem tunnnistada see koguduses üles,
kui kanda see endaga Kristuse kohtujärje ette,
sest seal see avaldatakse kogu maailmale.
Pole ühtegi saladust, mida ei paljastataks.
Pole midagi peidetut, mis ei saaks avalikuks.
Kui me hakkame selle teadmisega elama,
muudab see paljude elustiili.
1Kr 3:11kirjeldab kohtumõistmist kristlaste üle.
Siin räägitakse Jumalat teenivatest kristlastest:
"Jah, teist alust ei saa keegi rajada selle kõrvale, mis on
juba olemas - see on Jeesus Kristus.
Siin mõeldakse inimesi, kelle elu alustala on Kristus.
Mitte pelgalt koguduse liikmeid.
Neile ei mõisteta kohut hukkamõistmiseks.
Paulus jätkab, kirjeldades, kuidas meie teenistust hinnatakse:
"Kas keegi ehitab sellele alusele hoone kullast, hõbedast, kalliskividest,
puudest, heintest või õlgedest- kord saab igaühe töö avalikuks.
Issanda päev teeb selle teatavaks, sest see ilmub tules, ja tuli katsub läbi
igaühe töö, missugune see on." Meie elutöö katsutakse tules läbi.
See kardab tuld ja süttib kergesti.
Kui see ei põle, siis see püsib. Tekst jätkub:
"kui kellegi töö, mis ta on ehitanud, jääb püsima, siis ta saab palga."
Siin kohtus hinnatakse meie tasu.
Kui kellegi töö põleb ära, siis ta saab kahju, aga ta ise
päästetakse otsekui läbi tule." (ingl. k. "tulest põgenedes.")
Selline inimene pääseb, kuna tal on õige vundament,
kuid kogu tema elutöö haihtub suitsuna õhku tema silme ees.
Kui traagiline!
Mulle avaldab muljet see, et töö hulk ei ole siin oluline.
Puud, heina ja õlgi võib olla ükskõik kui palju.
Vähestel on teemante, kulda, või hõbedat terve veoautotäis.
Kvaliteet on olulisem kui kvantiteet.
Ma ei alaväärista töö hulka.
Inimene võib olla tuhandete hingede päästmise vahendajaks.
Hoolitsegem selle eest, et me ei toodaks vaid puud, heina ja õlgi.
Kujutage ette valu, mida inimene võib tunda, nähes
oma elutööd leekidesse hävimas. Tänu Jumalale, et pääsemine on
siiski võimalik, kuid mõelge, mida kõike kaotate!
Järgmisena võtan käsile erilise UT-i õpetuse-iseenda üle kohtumõistmise.
1 Kr 11. ptk. räägib Issanda söömaaja pidamisest.
1 Kr. 11
On tähtis tõsta seda leivamurdmist esile,
kuna see on oluline osa iga kristlase argielust.
Paulus räägib olukorrast, milles me kõik kristlastena oleme.
Ta räägib inimestest, kes on elanud jumalatut elu.
Ma ei tea, kas nii on õige öelda, või mitte, kuid ütlen seda.
1. Korintose kiri rõhutab Püha Vaimu ande rohkem,
kui ükski muu epistel, kusjuures Korintoses olid suurimad probleemid.
See tõde kehtib ka tänapäeval, sest me toetume kergesti
vaimuandidele ning unustame vaimuviljad.
1 Kr 11: 27: "Niisiis, kes iial seda leiba
sööb või Issanda karikast joob vääritul viisil,
on süüdi Issanda ihu ja vere vastu."
Iga kord, kui naudid Issanda surma mälestamist, tunnistad
avalikult, et Jeesus suri su pattude eest.
Sa ei saa olla süüdimatu. Vastutad oma teadmiste eest.
Paulus jätkab:"Inimene katsugu ennast läbi ja alles siis
söögu sellest leivast ja joogu sellest karikast!"
Leivamurdmise hetk peaks alati olema ka läbikatsumise hetk.
Selle teemaga võib ka liiga kaugele minna, nagu
mõndades presbüüterlikes kogudustes, kus leivamurdmine on käsumeelne.
Kuid enesekontroll on asjakohane. "Sest kes sööb ja joob,
see sööb ja joob enesele nuhtlust, kui ta ei anna aru sellest ihust."
Selline inimene ei mõista, et tal on tegemist
maailma kõige pühama teemaga.
"Seepärast ongi teie seas palju nõrku ja põduraid
ning paljud on surnud."
Miks? Kuna nad on võtnud leivamurdmisest valel viisil osa.
Tõlge: Lemme-Getter Bogatkin