o
Derek Princei teenistus
Alandumine paastu kaudu
I osa
Tunnistame Ruttiga koos 1 Peetruse 5:6-11.
See on pikem, kui varasemad kirjakohad,
mida oleme tisteerinud, teemaks on alandumine.
"Jumal paneb suurelistele vastu, aga alandlikele annab armu".
"Alanduge siis Jumala võimsa käe alla, et tema teid ülendaks õigel ajal;
heitke kõik oma mure tema peale, sest tema peab hoolt teie eest!
Olge kained, valvake! Teie süüdistaja, kurat, käib ringi nagu möirgav lõvi,
otsides, keda neelata. Tema vastu seiske kindlalt usus, teades,
et neidsamu kannatusi on pandud kogema kogu kristlaskond maailmas.
Aga kogu armu Jumal, kes teid on kutsunud oma igavesse kirkusesse
Kristuses Jeesuses, parandab, kinnitab, tugevdab ja toetab teid,
kes te üürikest aega olete kannatanud.
Tema päralt olgu võimus igavesest ajast igavesti! Aamen."
Järgmisena vaatame 3. Moosese 16:29-31.
Siin on teemals Suur Lepituspäev, mida juudid nimetavad Yom Kippuriks.
See on olnud juudi kalendri kõige püham püha
3400 aastat selle raamatu sõnadest.
Jumal rääkis Moosese kaudu Suurest Lepituspäevast:
"See olgu teile igaveseks kohustuseks: seitsmenda kuu kümnendal päeval
peate alandama oma hinged; ja te ei tohi teha mitte mingisugust tööd,
ei päriselanik ega võõras, kes teie keskel elab,
sest sel päeval toimetatakse lepitust teie eest, et teid puhastada;
te peate saama puhtaks kõigist oma pattudest Issanda ees!
See olgu teile täielikuks hingamispäevaks; siis alandage oma hinged,
see olgu igaveseks kohustuseks!"
Võimsad sõnad:"see olgu igaveseks kohustuseks!"
Seda ei muudeta kunagi.
Juudid on seda määrust täitnud 3400 aastat,
tähistades Yom Kippurit.
Isegi koonduslaagris pidasid nad seda püha.
Apostlite 27:9 räägib paastupäevast.
On ka teisi viise hinge taltsutamiseks, kuid kuna Jumal käskis meil
oma hinge distsiplineerida, pidas ta silmas paastu.
Sõna " paast" võib inglise keeles mitut moodi öelda.
Kord jutlustasin ühe baptistivennaga koos,
kelle nimi oli Clarence Fast (fast= ingl.k paast) Hääldasin "Fast",
kuid tema tahtis, et ma ütleksin "Fäst".
Minu meelest ei kõla "Fäst" loomulikult.
Defineerin paastu nii: ilma toiduta vaimsel eesmärgil.
See ei puuduta tingimata joomist, mõned juudid ei söö ega joo
24 h Yom Kippuri ajal.
Kuid olla kolm päeva joomata on ohtlik, ma ei soovita seda.
Tunnen jutlustajat nimega Tommy Hicks,
kes rändas läbi terve Argentiina ja
ei söönud ega joonud 17 päeva.
Mooses oli ilma söögi-joogita 40 päieva, kuid
ärge proovige seda üle kolme päeva, kui te pole sellises
Jumala üleloomulikus ligiolus nagu Mooses oli.
Paast ei tähenda vaid söömata olemist,
vaid toidust hoidumist vaimulikel eesmärkidel.
Miks nõudis Jumal Iisraeli rahvalt sellist hinge taltsutamist?
Sana "distsiplineerima" on karm sõna.
Seda kasutatakse (ingl. k. afflict- piinama) vägistamsie kontekstis,
mis tähistab alistamist. Sõna tähendab alistamist,
alandamist ja inimväärikuse tallamist.
Jumala tahab, et me alandaksime ja alistaksime oma hinged,
hüljates oma eneseväärikuse.
Ta ütles Iisraeli lastele:
"Kui te ei tee seda igal aastal, pole te enam Minu rahvas".
Jumal peab selle seaduse täitmist väga tähtsaks.
Miks? Peame mõistma hinge töötamisviisi.
Inimene on kolmainu olend,
loodud meenutama kolmainu Jumalat.
Vaim, hing ja ihu. Ma ei hakka seda analüüsima,
kuid oma olemuselt on hing ego ehk "mina".
Mitmete teoloogide arvates on hingel kolm funktsiooni:
mõistus, tahe ja emotsioonid.
Õigem järjestus oleks: tahe, mõistus ja emotsoonid.
Lihtsustatult öeldes ütleb inimese hing: "Tahan, mõtlen, tunnen."
Igaühe meie hing on väga uhke ja ennast ülistav.
Jumal ütleb:"Kui tahate Minu õnnistust, peab igaüks õppima seda
uhket ja omakasuahnet ennast alandama."
Meenutan ühte advokaati, kes kuulas mu paastualast jutlust.
Tema meelest oli see hea idee. "Paastun 24 tundi."
Paast oli ränk. Iga kord, kui mees möödus kohvikust
või saiakeseputkast, suutis ta vaevu kiusatusele vastu panna.
Ta pidas siiski vastu.
Ta ütles kõhule: "Oled tekitanud mulle palju probleeme täna.
Oled taltsutamatu, seetõttu karistan sind. Paastun ka homme."
See on hinge taltsutamine, alandumine Jumala distsipliini ja valitsuse alla.
"Kui te seda ei tee, pole te enam Minu rahvas."
Nii Ta ütle meile. Ma ei väida, et Ta ütles seda ka meile,
kuid ma ei tea ka põhjust, miks oleksime erand.
Psalmis 35:13 ütleb Taavet:
Psalm 35:13
Loen sellest vaid viimase osa:
"Aga minul...oli kotiriie kuueks;"
See on märk kurvastumiest, paast ja kurvastumine on lähedased.
"ma kurnasin oma hinge paastumisega;"
"ma kurnasin oma hinge paastumisega;" Moderneses inglise tõlkes
on "kurnasin end" , heebrea k. tekstis on "kurnasin hinge".
See on ametlik tõlge, kuid muudab ähmaseks seda,
et Taavet räägib oma hingest. "ma kurnasin oma hinge paastumisega;"
Selles on üks põhjus, miks Taavet jäi ellu.
Tal oli hunnik probleeme ja ta ei käitunud alati õieti,
kuid ta õppis alanduma ja "oma hinge kurnama".
Just see tegi temast suure Jumala mehe.
Iga korralik Jumala teener peab õppima oma hinge alandama.
On ka teisi viise selle tegemiseks, kuid paast on õige piibellik viis.
Tsiteerisime koos 1. Peetruse 5. peatüki salme, kus Peetrus ütles:
"Alanduge Jumala vägeva käe alla."
Piiblile vastav tähtsaim meetod - on ka teisi meetodeid -
ja viis kurnata või distsiplineerida hinge on paast.
Toon järgmisena mitmeid ajaloolisi näiteid sellest.
Kõigepealt VT-st ja siis UT-st. Kui sain päästetud 1941. aastal,
kui usute, et maakeral oli üldse inimesi sel ajal,
ei tundnud ma üldse Piiblit.
Kuid anglikaanina polnud ma ka täiesti Piiblivõõras.
Anglikaani kiriku suur tugevus on selles, et
jumalateenistusek koetakse päeva Piiblitekst ette.
Tundsin veidi Piiblit, kuid ei saanud sellest vaimselt aru.
Olin 24-aastane. Olin saanut hariduse Inglismaa parimates koolides.
Ma polnud kunagi kohanud kedagi, kes oleks väitnud, et ta on sündinud uuesti.
Ma ei teadnud, et selline kogemus on üleüldse võimalik.
Siis kohtusin Jeesusega draamaatilisel viisil keset
ööd armee barakis. Ma ütlen teile:
te võite teha igasuguseud asju ja püsida seejuures muutmata.
Võite palvetada, käia kirikus, allkirjastada lubadusekirja ja
ikkagi jääda samasuguseks. Kuid kui te kohtate Jeesust,
pole te enam samasugused, nagu enne. See on revolutsiooniline!
Olen minemas rääkima noortele revolutsioonilisest sõnumist,
sest evangeelium on revolutsiooniline.
Kui see pole revolutsiooniline, pole see evangeelium.
Ma ei teadnud siis veel, et Jumal räägib inimestele,
kuid Tema omal viisil ilmutas ta mulle,
et Ta tahab, et paastuksin ühe päeva nädalas.
Uhkustamata tunnistan, et olen teinud seda
1941. aastast kuni tänaseni.
Tihti olen paastunud pikemalt, 3 nädalat või kauem.
Arvutasin äsja, et sel ajal, mil olen olnud kristlane,
olen paastunud rohkem kui 3000 päeva ehk
rohkem kui 8 aastat.
Kui Jumal oleks mul palunud paastuda 8 aastat,
oleksin ehmatanud, kuid üks päev nädalas on läinud hästi.
Ma ei lakka kunagi paastumast. Se on nii tähtis.
Vaatame mõndasid Piibli paastujaid.
1 Saamueli viimane salm on huvitav.
Olin Londonis pastoriks ja otsustasin nädal aega paastuda.
Siis tuli mõttesse, et kas keegi üldse on seda teinud ja jäänud ellu.
Mõtlesin, et mina jään ellu.
Ütlen teile, et inglased soojendavad oma kehasid, mitte oma maju.
Ilm oli külmenemas ja ma mõtlesin, kuidas edukalt nädal aega paastuda.
Mulle jäi silma 1 Saamueli rmt. viimane salm, mis räägib
Gileadi Jaabesi elanikest.
"Seejärel nad võtsid nende luud ja matsid Jaabesisse
tamariskipuu alla ning paastusid seitse päeva."
1 Saamueli viimased sõnad.
Ütlesin endale, et kui nemad seda suutsid,
suudan minagi. Pealegi olid nad maaharijad,
kes pidid hoolitsema põldude ja loomade eest.
Nad ei võinud lihtsalt istuda ja laiselda.
Ikkagi nad paastusid seitse päeva.
Jumal avas mu südame mõistma,
et need 1. Saamueli raamatu viimased salmid on pöördepunktiks.
1. Sm on Iisraeli ajaloos laostumise, tapmise, ja lõhenemise aeg.
1. Sm lõpus said vilistid Iisraeli lastest võitu ja ajasid nad
nende linnadest minema. Nad põgenesid Jordani idapoolele.
Taavet läks tagasi Siklagisse, kuid amalekid olid
linna vallutanud ja selle põletanud ning
võtnud vangi Taaveti ja tema meeste naised ja lapsed.
Hullemat olukorda ei suuda ette kujutada.
Kuid 1Sm ja 2 Sm on vastandlikud kohad.
2 Sm on elustumise, ühinemise ja võidu raamat.
Mis pööras rahva saatuse? Gileadi Jaabesi mehed.
Paastu olulisust ei saa üle rõhutada.
Jaabesi meeste paast muutis olukorda. See oli pöördepunktiks.
Vaatame teisi tuntud paastujaid, nagu näiteks Joona.
Vaatame Joona 3.
Enamikele on Joona lugu tuttav.
Ta oli prohvet, keda Jumal õhutas minema itta Niineve linna.
Kuid Joona läks vastassuunas, minnes läände.
Olen analüüsinud Joona igat sammu, mis viisid teda allapoole.
Ta läks mägedelt tasandilkule, tasandikult linna,
linnast laeva peale ja laeva pealt merre.
Las see olla teile hoiatuseks.
Ärge laske Jumala sõnal liugu, muidu viib iga samm teid allapoole.
Joona on üks mu lemmiktegelasi. Räägin, mis juhtus 1971. aastal.
Karismaatilise ärkamise ühel kasterikkal hommikul,
kui rohi oli veel kaste sees, mis on nüüd juba haihtunud,
oli mul 3 tuntud jutlustajast sõpra: Bob Mumford, Charles Simpson
ja Don Basham.
Tegutsesime vähenõudlikult, kuid rääkisime, et Jumal on meid
3 kokku toonud või juhtinud.
See tundus olevat teistele Kristuse ihu liikmetele ohuks.
Dennis Bennet, Seattlei episkopaalkiriku pea,
selleaegse kiriku suurim juht Seattleis, kus olin
lühikest aega pastoriks, otsustasid juhid, et
nad peavad tegema midagi, kuna koguduses oli lõhesid,
lahkhelisid ja valearusaame.
Nad kutsusid kokku kõik tuntud karismaatilised jutlustajad,
kes reisisid mööda Ameerika mannert nagu laevad edasi-tagasi,
möödudes öösel üksteisest, kuid mitte kunagi kohtudes.
Nad ütlesid, et neil pole rahalist võimalust maksta me reiside eest,
kuid nad saadavad meid iga õhtu paarikaupa kohalikku
kogudusse ja seeläbi saaksime reisirahad kokku.
See polnud just väga vaimulik põhjus meid välja saata,
kuid see oli, mis ta oli. Nad tagasid ka meile, et
me ei satu kordagi sama jutlustajaga kokku.
Esimesel õhtul läksin Larry Christenseniga koos ja
teisel õhtul Larry Christenseniga.
Sama juhtus ka kolmandal õhtul.
Mu I naine Lydia oli taustalt taani luterlane ja temale
mõjus luteri pastor nagu punane rätik härjale.
Alles oma elu lõpus sai ta sellest üle.
Minagi mõtlesin, et häid luterlasi pole olemas.
Oma häbiks pean seda tunnistama.
Kuid kom õhtut Larry Christenseniga muutsid mu meele:
"Peab ütlema, et on olemas vähemalt 1 õige luterlane."
Oleme sellest ajast peale sõbrad.
Meid oli kokku 30-40 inimest suures saalis ja me vaatasime
üksteisele otsa, teadmata, mida teha.
Lõpuks ütles üks katolik vend:
"Pean teile tunnistama, et kardan teid kõiki."
Kõik tundsid end nii. Ma ei tea, mida me saavutasime.
Terve päev kulus meil selleks, et jutlustada veega ristimisest.
Koguduses, kus oli katoliiklasi, episkopaale,
presbüüterlasi, baptiste ja nelipühilasi, oli veega
ristimine väga tabu teema. Pool päeva rääkisime deemonitest
ja mina olin selles teemas erilise tähelepanu all.
Meie koosolekud lõppesid ja sain sealt mitmeid sõpru,
kelledega olen terve elu suhelnud. Tänu Jumalale selle eest!
Tundsin mõndasid kohalikke Seattlei pastoreid.
Nad ütlesid, et need koosolekud on rahakogumiseks
ja mitte Seattlei linna evangeliseerimiseks.
Tegelikkuses oli meie koosolekutel suurem mõju Seattlei linnale
kui ühelgi evangeelsel koosolekul.
Istudes lennukis, tagasiteel Fort Lauderdalei, mõtlesin:
"Kuidas on võimalik, et üritus, mille eesmärgiks pole
evangeelne kuulutustöö, kannab rohkem vilja kui
evangeelne üritus, mis on selleks mõeldud?
Siis küsisin mõttes midagi Jumala käest ja
kuulsin Teda oma sisimas ütlevat:
"Ütle, kumb oli probleemsem, kas Joona, või Niineve elanikud?"
Mõtlesin asja üle ja vastasin: "Issand, kui said Joonaga asjad korda,
polnud Niinevega üldse probleeeme." Jumal rääkis mu sisemuses:
"Kui saan jutlustajatega asjad korda, pole inimesed probleem."
Ta ei öeldnud: "Teistele jutlustajatele."
Pange tähele, siin on peidus oluline tõde.
Tämän jälkeen yhdessä, Bob Mumford, Charles Simpson,
Don Basham, Ern Baxter ja mina
kogusime Kristuse ihu kokku. See oli lihtne.
Jumala rahva saab kokku, kuid jutlustajaid ja pastoreid
on raske kokku tuua. Mõistsime seda ja
ütlen kriirikata, et mitte lambad ei löö karja laiali,
vaid karjased. Lambad saab kokku tuua,
kuid karjaste kokku tulemine vajab imet.
See oli väike niidiots Joona loos.
Teame, et Joona sai teise võimaluse.
Tänu Jumalale selle võimaluse eest!
Joona 3. ptk.:
"Siis Joona võttis kätte ja läks Issanda sõna peale Niinevesse;
Niineve oli suur linn Jumala ees: kolm päevateekonda.
Ja Joona hakkas linna läbi käima; käies esimese päeva teed, ta hüüdis ja ütles:
"Veel nelikümmend päeva ja Niineve hävitatakse!"
Ja Niineve mehed uskusid Jumalasse,kuulutasid paastu ja
riietusid kotiriidesse, nii suured kui väikesed."
Tõdesin: "On alles vägev!"
Miks Joona lihtsad sõnad mõjusid nii võimsalt sedavõrd
suurele ja patusele linnale? Jõudsin selle järelduseni,
et see tulenes sellest, et teda oli vaala kõhus läbi katsutud.
Nii ei rääkinud ta Jumala kohtust teoreetiliselt, vaid oma kogemusest.
On hämmastav, et Niineve paha ja vägivaldne linn,
kõik elanikud, ülikutest lihtrahvani parandasid meelt.
Nad kuulutasid välja paastu, mil keegi ei tohtinud süüa-juua,
isegi mitte kari. Terve linn paastus.
Kuskil mujal Piiblis pole minu arvates niivõrd suurt paastu.
On hämmastav, et Niineves oli üks kord üks prohvet ja kogu linn
parandas meelt, kuid Iisraelis oli mitmeid kordi mitmeid prohveteid,
ja seal ei sündinud kunagi Niineve sarnast meeleparandust.
Vanasõna ütleb: "Tuttavlikkus tapab väärtustamise."
See on paljude puhul tõsi.
Piibel on niivõrd tuttav meile, et see ei avalda enam mõju.
Pole vaja minna sügavamalt Niinevesse.
Ühe või paari päeva paast muutis Niineve ajaloo.
Linn sai Jumala kohtu ees ajapikendust ligi 100 aastat.
On huvitav, et Niinive jäi alles, kuid Põhja-Iisrael mitte,
ja Jumal kasutas Niinevet vahendina
Põhja-Iisraeli hukatuses. See on meile õpetuseks.
Üleni paha paganlik linn muutus palve ja paastu abil.
Järgmisena vaatame Estri lugu Ester 4. peatük.
Kindlasti teavad kõik Estri lugu.
On hea rääkida inimestele, kes tunnevad oma Piiblit.
Kui rääkida tänapäeva noortele,
pole neil aimugi, mida Piibel räägib ja õpetab.
Kui rääkida neile Peetrusest, siis nad isegi ei tea, kes ta oli.
Osad ei tea isegi, kes Jeesus oli.
Olukord on kohutav ja me peame midagi ette võtma.
Iisrael, juudid, ei paastunud ega parandanud meelt, kui Iisrael
oli vaba ja iseseisev maa.
Kui nad küüditati ja Haaman plaanis juute hävitada,
parandas kogu rahvas meelt ja paastus.
Võibolla on meie olukord samasugune.
Oleme vabad ja iseseisvad teatud piirini.
Kas kasutame oma vabadust õieti või ootame,
kuni see võetakse meilt ära? Ja alles siis teeme seda,
mida tegid juudid Suusa linnas?
Nad alandusid, nad mõistsid, mida Jumala sau teeb.
Nad olid Jumala distsipliinis.
Kallid õed ja vennad,
palvetan, et me ei peaks minema sama teed mööda.
Lihstalt võib juhtuda,
et kaotame oma iseseisvuse ja vabaduse ja siis
leiname seda, et me ei kasutanud oma vabadust paremini.
Vaatame Estri raamatut.
Käsk oli välja antud, et kõik juudid tuleb tappa.
Mordokai, Estri nõbu,
oli tõstnud Estri kuninganna staatusesse,
kuid keegi ei teadnud, et ta oli juuditar.
Tõlge: Lemme-Getter Bogatkin