ISRAEL OCH FÖRSAMLINGEN
Israel och Församlingen Del 3/3
Sedan fortsätter det: "Så ska logarna fyllas med säd -
och pressarna flöda över av vin och olja."
Lägg märke till att de tre stora grundläggande huvudprodukterna -
"vetet, vinet och oljan" blir återupprättade.
Jag tror att detta är tiden vi lever i.
Ser vi först bara på församlingen -
var det början till den Helige Andes rörelse i övernaturlig makt -
en osynlig, övernaturlig demonstration -
som inledde återupprättelseprocessen.
En sak som vi måste minnas är att Guds ordning (som jag upprepar) -
är omvändelse, förnyelse, återupprättelse och återkomst.
För att ta ett exempel upplevde församlingen i USA på 60-talet -
en fantastisk förnyelse. Hur många minns den?
Hur många här blev frälsta ungefär 1970-72? Räck upp handen.
Det är ett enastående antal människor. Många av dem var judar.
Jag tror det är första gången den Helige Ande rörde sig -
bland ett betydande antal judiska människor vid samma tillfälle.
Det var början till att fikonträdet fick synlig, andlig frukt.
Ett av den karismatiska rörelsens problem -
som inte längre är en rörelse eftersom den inte rör på sig -
och jag har varit en del av den sedan 1963 -
men ett av våra problem är att vi har missförstått Guds syfte.
För förnyelse är bara en etapp på vägen mot återupprättelse.
Men många karismatiker säger: "Är det inte underbart?
Vi kan vara glada, klappa i händerna och sjunga nya körer -
och det känns underbart, så detta är allt." Det är det inte.
Förnyelse ges med återupprättelse som mål.
Människor som enbart njuter av förnyelsen -
utan att fortsätta till åter- upprättelse missar hela Guds syfte.
Återupprättelse är en tuff bransch.
Den kräver hårt arbete, offer, -
bön och tro.
Låt mig ge en bild från Gamla Testamentet. 3 Mos 25 -
om trumpetstöten vid jubelåret - jovel.
Ni vet vad jag talar om det femtionde året?
Det står i vers 8: "Du ska räkna sju årssabbater, -
det vill säga sju gånger sju år, -
så att tiden för de sju årssabbaterna blir fyrtionio.
Då ska du i sjunde månaden på tionde dagen i månaden -
låta hornet ljuda med kraftig ton.
På försoningsdagen ska ni låta hornet ljuda över hela ert land.
Ni ska helga det femtionde året och utropa frihet i landet -
för alla dess invånare. Det ska vara ett jubelår för er.
Var och en av er ska då återvända till sin arvedel -
och var och en av er ska återvända till sin släkt."
Detta siktar Gud på: att var och en återvänder till sin arvedel -
och återfinner sin plats igen i sin familj.
Så annorlunda amerikansk historia varit de sista 50 åren -
om vi haft en sådan period. Tänk på alla trasiga familjer -
som aldrig har återvänt till sin arvedel och sin familj.
Men din arvedel är din oavsett om du bor i den eller inte.
Det Gud söker göra med både Israel och församlingen -
är att föra oss tillbaka till vår egendom.
Jag tror att jubelårs- trumpeten andligt sett har ljudit -
och att Gud sagt att det är tid för alla att återgå till sin arvedel.
I profeten Obadja, som är så kort att den inte har några kapitel -
finns en underbar vers som talar om detta.
Obadja vers 17: "Men på Sions berg -
ska finnas en räddad skara, och den ska vara helig, -
och Jakobs hus ska åter råda över sina besittningar."
Du förstår, det tillhör Jakobs hus om de besitter dem eller inte.
Men Gud vill ha dem tillbaka till deras besittningar.
Men det behövs två saker och detta är helt sant för församlingen: -
Det måste ske befrielse och det måste finnas helighet.
Utan detta blir inte återupprättelsen fullständig.
Det finns en parallell mellan förödelsens verktyg: -
för Israel och församlingen var det en invasionsarmé av insekter.
Vi läser om det i Joel. I båda fallen var grundorsaken -
otro och olydnad som exponerade Israel för invasionsarmén.
Men precis samma orsaker skapade motsvarande i församlingen.
Församlingen gled in i otro, olydnad, köttslighet -
och varje sorts synd och förlorade sitt arv.
Ska församlingen kunna komma till- baka kommer två saker att krävas: -
som Obadja specificerar.
De är befrielse och helighet.
Israel invaderades av gräshoppor - församlingen av demoner.
Om detta är ett populärt påstående eller inte, så råkar det vara sant.
Vill vi ha återupprättelse måste vi bli av med demonerna.
Det är befrielse, sedan helighet och sedan att besitta sitt arv.
Jag tror den viktigaste betoningen för dagens församling är helighet.
Men det har nästan helt glömts bort.
Men helighet kräver befrielse -
för demoner förorenar och smutsar ner.
De hindrar oss från Guds helighets fria flöde.
Så vägen är befrielse, helighet -
så ska vi besitta våra besittningar.
Jag har varit i aktiv befrielsetjänst i över trettio år -
och jag har mött oerhört motstånd. De flesta har glömt det nu -
men det fanns en tid då Don Bashman och jag -
officiellt var stämplade som villolärare av Assemblies of God -
eftersom vi kastade ut demoner ur kristna.
Jag undrade vad de förväntade sig av oss. Att lämna demonerna i fred?
Det var såklart inte så de såg det.
Men jag vill påpeka att denna parallell är extremt upplysande.
Ju mer du går in i den, desto mer av din position ser och förstår du.
Nu vill jag snabbt gå igenom en serie paralleller.
Först att orsaken till ödeläggelsen för både Israel och församlingen -
var olydnad och förkastandet av Guds Ord.
För det andra var instrumentet för ödeläggelsen en invaderande armé.
Representerade av gräshoppor för Israel -
och demoner för församlingen.
Låt oss nu se på motivet för återupprättelse.
Varför lovar och garanterar Gud återupprättelse?
Ett av de tydligaste uttalandena finns i Hesekiel 36 -
som vi ska återkomma till senare under dessa möten.
Men i Hesekiel 36 lovar Gud att föra Israel tillbaka -
att samla dem från alla nationerna och föra dem till deras eget land.
Sedan säger Han genom sin profet i Hes 36:22-23: -
"Säg därför till Israels hus: Så säger Herren, Herren: -
Inte för er skull gör jag detta, ni av Israels hus - "
(Jag upprättar er inte för att ni förtjänar det.)
"utan för mitt heliga namns skull, -
det som ni har vanärat bland de folk ni har kommit till.
Jag vill helga mitt stora namn, som har blivit vanärat bland folken, -
därför att ni har vanärat det...och de skall inse att jag är Herren, -
säger Herren, Herren, när jag bevisar mig helig bland er -
inför deras ögon." Vad är Guds motiv?
Att återupprätta sitt namns ära.
Börja aldrig någonsin tro att du förtjänar det.
Ingen av oss förtjänar det. Vi är helt och hållet ovärdiga.
Men Gud har i sin höghet beslutat att återupprätta sitt namns ära -
och det kommer att demonstreras i det Han gör för oss och i oss.
Med andra ord kommer vi, Hans två folk -
att bli en demonstration av Guds trofasthet och helighet -
vishet och makt för alla nationer.
Det är ett rätt svindlande uppdrag, inte sant?
Jag undrar om du tar det på så stort allvar som du borde.
Den här återupprättelsen är inte till för självisk njutning.
Den är inte till för att marknadsföra mänskliga personligheter.
Det tror jag är en styggelse i Herrens ögon.
Och varhelst människor blir upphöjda -
och tar den plats som bara tillhör Jesus -
drar Gud tillbaka sin välsignelse.
Det är olyckligtvis ett extremt utbrett problem i USA i dag.
Sedan, vilket jag förut betonade -
är återupprättelse ett Guds suveräna ingripande.
Min definition av ordet "suverän" är denna: -
Det betyder att Gud gör vad Han vill, när Han vill, som Han vill.
Och Han ber inte om någons tillåtelse.
Han säger inte: "När församlingarna går med på det", -
eller "När biskoparna samtycker" eller "När FN godkänner detta".
Han säger bara: "Jag ska göra det."
Och Han väntar inte på någons tillåtelse.
Han talar igen i samma kapitel i Hesekiel 36:24-30.
Sju verser. Jag räknande det i hebreiskan och Gud säger: -
"Jag ska" 18 gånger i 7 verser.
Han ger aldrig någon annan orsak än sin vilja.
Vi behöver relatera till Gud på det sättet.
Vi behöver böja oss ner för Hans suveränitet.
I församlingen som jag talade om i Jerusalem -
har de väldigt vacker tillbedjan.
Jag vill säga att kyrkor med gammaldags stil har sina fördelar.
De har högt till taket och stenväggar -
och lovsången där låter himmelsk när den sker i Anden.
En dag sjöng de en nyare hymn som uppenbarligen är populär.
Och refrängen, som jag aldrig hört förut grep mig och gör så än i dag.
Den lyder: "Här är jag, helt tillgänglig.
Vad mig ankommer vill jag tjäna Herren."
Så känner jag. "Här är jag, helt tillgänglig."
Herre, jag ställer inga villkor, jag har inga krav.
Jag är bara tillgänglig.
En forcerad lovsång har smugit sig in i den karismatiska rörelsen.
Den gör tillbedjan till en sorts underhållning.
Tillbedjan och underhållning är varandras totala motsatser.
För egen del tror jag inte under- hållning är till för Guds folk.
Under gamla förbundet hade Israel väldigt mycket sjungande, lovsång -
och spelande, vilket jag tror är en av orsakerna till -
att det judiska folket är så musikaliskt begåvat än i dag.
Men det var inte underhållning. Alla deltog. Ingen var åskådare.
Jag har hört folk säga: "Jag går till den kyrkan för deras lovsång."
Det är som ett uppträdande som går i gång två timmar varje söndag.
Det har inget med tillbedjan att göra.
Tillbedjan är totalt överlämnande av hela din varelse -
till allsmäktig Gud uttryckt i tillbedjans handlingar.
Och tillbedjan är inte två timmar söndag morgon - det är en livsstil.
Tillber du inte Gud i sovrummet är tillbedjan i kyrkan bara hyckleri.
Vet du vad ordet hycklare betyder? Det är grekiska för skådespelare.
Att hyckla är att vara en skådespelare.
Det finns många professionella skådespelare i församlingen i dag -
som kan gå igång när det verkar lämpligt.
Det är inte vad Gud söker efter.
Jag påminns om något jag inte hade planerat att säga -
men i 1 Kor 6 säger Paulus något ganska rättframt.
Jag vet inte om du har märkt att Bibeln är en rättfram bok.
Den kallar en spade för "spade" och inte för "jordbruksredskap".
Här säger Paulus: "Eller vet ni inte att den som förenar sig -
med en prostituerad blir en enda kropp med henne?"
Sedan: "... Men den som är förenad med Herren är en ande med honom."
Det är en chockerande jämförelse, men Paulus gjorde så avsiktligt.
Man kan ha den köttsliga, kroppsliga enheten med en kvinna -
men det andliga alternativet är att vara en ande med Gud.
Inte en själ, eller en kropp, för varken själen -
eller kroppen kan förenas med Gud. Bara anden.
Det tror jag är tillbedjan. Att förenas andligen med Gud.
Vad jag förstår är detta det högsta en mänsklig ande kan göra.
Jag säger mycket som jag inte planerat nu, -
men bed för lovsångsledare, för de står överst på satans dödslista.
För en lovsångsledare har genom Guds nåd -
gåvan att föra oss in i Guds omedelbara närhet.
Därför hatar satan dem. Och jag älskar dem.
I princip älskar jag vad satan hatar och hatar vad satan älskar.
Vi fortsätter med Hes 36.
I slutet av kapitlet, när Gud har sagt "Jag ska" 18 gånger -
säger Gud igen i vers 37: "Så säger Herren...: 'Också detta ska jag -
låta Israels hus be mig om och göra för dem...'"
Så Gud tar initiativet. Han handlar. Vi förtjänar det inte.
Men vid en viss tidpunkt kräver Han ett gensvar.
Gud säger: "Nu har Jag berättat vad du ska be för.
Jag förväntar Mig att du ber för det."
Den sorts bön som verkligen åstadkommer saker -
är den bön Gud ger. Initiativet ligger igen hos Gud.
Och när det tillhör Gud har det framgång.
Paulus sa i Romarbrevet 8: "Vi vet inte vad vi borde be om."
Vi har två begränsningar: vi vet inte vad vi ska be om -
och vet vi det vet vi ändå inte hur vi ska be.
Men han säger: "Så hjälper också Anden oss i vår svaghet."
Svaret på hur man ber är att låta den Helige Ande hjälpa dig.
Min första fru Lydia var en bönekvinna.
Hon bad oftast inte på knä men hon bad hela tiden.
Hon bad när hon tvättade blöjor och kokade soppa, en riktig bönekvinna.
När människor frågade henne: "Hur ber du?" svarade hon -
som alla borde svara: "Jag öppnar munnen och låter Herren fylla den."
Med andra ord: "Jag övar inte på mina böner i förväg -
eller har ett överlagt bönemönster.
Jag låter den Helige Ande flytta in och göra det genom mig."
Det finns en bild av Kristi brud i Höga visan -
där hon säger: "Jag sover, men mitt hjärta är vaket."
Det är en förebedjare. Det är någon som ber medan hon sover.
Jag brukar säga om min första fru, vilket även är sant om min andra...
Ni vet att buddhisterna har vad de kallar ett "bönehjul" -
som de börjar snurra när de vill be. Det är deras "bön".
Jag säger att min fru är mitt bönehjul. Jag predikar och hon ber.
Det är inte helt sant, för även jag ber.
Men jag har inte den totala förmågan -
att släppa loss och be när som helst.
Jag har saker ganska omsorgsfullt kategoriserade -
och gör rätt sak vid rätt tillfälle.
Så jag vill uppmuntra dig.
Är du en förebedjare överlåt dig till den Helige Ande.
Lär dig att bli känslig för den Helige Ande.
Låt Honom be den bön Gud vill höra.
Förbönens hemlighet är att låta Gud ge det till dig -
och sedan ge det tillbaka till Gud.
Nu har vi bara några ögonblick kvar.
Tre saker till utifrån parallellen mellan Israel och församlingen.
Israels återupprättelse i Hes 37 -
jämförs med förenandet av benen i en kropp.
Du känner till visionen om de förtorkade benens dal.
Den har tre på varandra följande faser.
Först finns bara benen. Hesekiel profeterar. Benen börjar rassla.
De kommer samman till hela kroppar -
sedan får de senor och kött. Men de är fortfarande livlösa.
Då sa Gud till Hesekiel: "Profetera igen till Anden, vinden."
"Ruach" på hebreiska. "Profetera till Anden -
...och säg... Kom... från de fyra väderstrecken -
och blås på dessa slagna, så att de får liv."
Det står: "[När] jag profeterade... reste [de] sig upp på sina fötter -
en mycket stor skara." (Armé på eng, övers anm.)
"Tzava g'dor me'od."
Det är Guds slutmål. En ytterst stor armé.
Men Han måste samla de skingrade benen innan de kan bli en armé.
Sedan måste Han andas in i dem den Helige Andes -
övernaturliga närvaro och kraft.
Jag hamnar väl i exil efteråt men jag måste säga en sak till.
Åtminstone en person här ger mig stöd. Kanske två med min fru.
Jag förbinder henne inte till det -
men i visionen Hesekiel såg -
var av dessa förtorkade ben på denna stora, öppna vidd.
Och Herren säger: "...jag skall öppna era gravar -
...och låta er komma till Israels land."
Förlåt mig, men jag tror att många judiska troende -
har kommit upp ur sina gravar men fortfarande är på kyrkogården.
Stämmer det? Vad är kyrkogården? Diasporan.
En jude är inte helt och fullt levande -
förrän han är tillbaka i sitt land.
Du kan be över det och ifrågasätta det -
men jag tror Gud gav det till mig. Jag är inte judisk -
så jag är undantagen, men jag råkar bo där.
Och det är inte lätt att bo i Israel. Ville jag ha ett lätt liv -
skulle jag inte välja Jerusalem.
Men - på ett väldigt speciellt sätt är det platsen där saker sker.
Platsen utifrån vilken Gud initierar handling.
Återupprättelsen jämförs också i Hes 37 -
till återförenandet av två delade folk: Israel och Juda.
Och bilden är att Hesekiel tar två stavar -
och skriver Juda och Efraims namn på dem.
Han håller ihop dem i sin hand och övernaturligt blir de till en stav.
Det är återupprättelsen av ett delat folk.
Jag vill säga till församlingen: -
Jesus är ingen polygamist. Han kommer för att hämta en brud.
Det kommer inte att vara en katolsk brud.
Inte heller en protestantisk brud utan en brud av män och kvinnor -
som reservationslöst givit sig själva till Jesu herravälde.
Kanske finns samfundsetiketterna kvar -
men de blir bara etiketter som inte innehåller den inre verkligheten: -
en person som totalt givit sig till Jesu herravälde.
Slutligen, en sista tanke: återupprättelsens pris.
Återupprättelse är inte lätt. Det är smärtsamt.
Man möter ensamhet, missmod, hårt arbete.
Tänk på Israels pionjärer som återvände till träskmarker -
malaria och fientlighet. Många av dem dog innan de varit där länge.
Det är återupprättelsens pris.
Och i dag möter de oupphörlig fientlighet -
från de intilliggande nationerna. Så vad sägs? Är vi upprymda?
Är vi överlåtna? Vill vi inrätta oss i Guds syften?
Är vi en del av det Gud gör på jorden?
Vill du beställa Derek Princes undervisning -
kontakta oss och begär en aktuell produktlista.
Våra kontaktuppgifter visas på skärmen.
Översättning: Åsa Eriksson Himlen TV7