o
Derek Princei teenistus
Iisrael ja kogudus
III osa
Joel 2:20:"kõrbe rohumaad haljendavad, puud kannavad vilja,
viigi- ja viinapuud kannavad külluslikult!"
Kolm põhilist toiduallikat: vili, vein ja õli asetatakse oma kohale.
Usun, et elame just selles ajas.
Vaatame hetkeks kogudust: tema taastamine algas
Püha Vaimu üleloomuliku väe abil.
Jumala tegevuse järjekord on oluline. Kordan selle üle:
meeleparandus, värskendus, taastamine ja Jeesuse tagasitulek.
Värskenduse näitena võib tuua
1960-aastate USA, kus toimus suur ärkamine.
Kes mäletab seda aega?
Paljud teist said päästetud 1970-72? Tõstke käsi.
Suur hulk inimesi, kellest mitmed olid juudid.
Se oli võib-olla esimene kord, kui Püha Vaim puudutas
samaaegselt suurt hulka juute ja paganaid.
See oli viigipuu vaimne ja ka silmaga nähtav vili.
Karistmaatilise liikumise üks probleeme on see,
et see pole enam liikumine, kuna see ei liigu!
Olen olnud liikumises alates 1963. aastast. Probleem on selles,
et oleme mõistnud Jumala plaani valesti,
sest värskendus on vaid samm, mis viib taastamisele lähemale.
Paljud karismaatikud ütlevad: "Kui imeline on olla rõõmus,
plaksutada käsi ja laulda uusi laule.
Super tunne! See on kõik." Ei ole kõik.
Värskendus antakse taastamise pärast.
Inimesed, kes rõõmustavad värskendusest, kuid ei kasva
koos koguduse taastamisega Kristuse Koguduseks,
ei mõista Jumala eesmärke suures plaanis.
Taastamine on suur töö.
See nõuab tööd, ohverdamist. palvet ja usku.
Toon näite Vanast Testamendist, 3 Moosese 25:8,
kus puhutakse sarve rõõmuaasta puhul. 3 Moosese 25:8
"Loe 7 aastanädalat, seitse korda seitse aastat:
nõnda saab sulle 7 aastanädala aega 49 aastat.
Lase 7. kuu kümnendal päeval kõlada sarvehäält:
lepituspäeval kõlagu sarv kogu maal!
Pühitsege 50. aastat, kuulutage vabakslaskmist kõigile
elanikele; see olgu juubeliaastaks: igaüks teist saab
tagasi oma pärisosale ja igaüks pöördub oma suguvõsa juurde.
Niisugusel juubeliaastal peab igaüks saama oma pärisosale!"
Usun, et seda Jumal tahabki teha:
aega, mil kõik saavad kaotatu tagasi ja
igaüks pöördub suguvõsa juurde tagasi.
Kui erinev oleks Ameerika ajalugu 50 aastat, kui oleks rõõmuaasta!
Mõelge eraldatud perekondadele, kelle pole aega saada kaotatut tagasi.
Kaotatud maa on su oma, oled seal, või mitte.
See, mida Jumal tahab Iisraelile ja kogudusele teha,
on see:tuua meid tagasi meie " kaotatud aladele".
Usun, et rõõmuaasta pasunat on vaimses mõttes juba puhutud.
Prohvet Obadja raamat, mis on nii lühike, et seal pole isegi peatükke,
räägib ilmekalt samast teemast. Loeme salmist 17:
"Aga pääsemine on Siioni mäel, see on püha,
ja Jaakobi sugu pärib oma endised pärandid."
Näeme, et Jaakobi suguharu maa on Jaakobi suguharu maa,
kas ta siis võttis maa või mitte,
kuid Jumal tahab tagastada maa Jaakobi suguharule.
Meil on vaja kahte asja, see kehtib ka koguduse kohta:
vabanemist ja pühadust.
Ilma nendeta pole taastamine täiuslik või oma täiuses.
Nii Iisraeli kui koguduse hävitas tohutu putukaparv.
Vaadake prohvet Joeli. Mõlema mehe puhul oli
hävituse ajendiks ebausk ja sõnakuulmatus.
Nad avasid tee sissetungivale võõrale armeele.
Täpselt samad hädad puudutavad ka kogudust.
Kogudus libises ebausku ja polnud Jumalale sõnakuulelik.
Kogudus oli lihalik ja harjutas end kõiksugu pattu tegema.
Niimoodi kaotas kogudus oma pärandi.
Selleks, et kogudus saaks oma õigesse positsiooni taastatud,
on Obadja sõnul vaja vabanemist ja pühadust.
Iisraeli ründasid rohutirtsud, kogudust aga deemonid.
Meeldib see inimestele või mitte, kui tahame, et
kõik taastatakse õigele kohale, peame vabanema deemonitest.
Esmalt vabanemine deemonitest, siis taastatakse pühadus
ja lõpuks pääesemine igaühe kaotatud aladele.
Usun, et koguduses on hetkel tähtsaim rõhutada pühadust,
mis on sisuliselt vajunud unustusse.
Pühaduse levik koguduses rajab teed deemonitest vabanemisele.
Deemonid rüvetavad e. "määrivad" ja piinavad inimesi,
tõkestades Jumala Vaimu jõe voolamist.
Tee kaotatud maale kulgeb läbi vabanemise ja pühaduse.
Olen 30 aastat aktiivselt deemoneid välja ajanud.
Olen kohanud tohutut vastuseisu. Võibolla on see juba ununenud,
kuid oli aeg, mil mind ja Don Bashmanit tembeldati
hereetikutest usklikeks meie koguduses,
kuna ajasime kristlastest deemoneid välja.
Imestasin, et mida nad meilt siis ootavad.
Et jätaksime deemonid rahule? Niimoodi nad seda asja ei näinud.
On valgustav jälgida koguduse ja Iisraeli samaaegset taastamist.
Mida sügavamale kaevuda, seda paremini võime
mõista oma hetkepositsiooni.
Võrdleme lühidalt Iisraelis ja koguduses toimuvat.
Nii Iisraeli kui koguduse hävitus tulenes sellest, et ei oldud
Jumalale sõnakuulelikud ja Tema sõna ignoreeriti.
2) Iisraeli puhul oli hävituse tööriistaks rohutirtsude armee
ja koguduse hävitajateks olid deemonid.
Järgmisena vaatame, miks Jumal lubab ja
üldse laseb taastamisel tulla. Selgeim vastus on Hesekieli 36. ptk.,
mille juurde tuleme hiljem. Hesekiel 36. ptk. lubab
Jumal tuua Israeli tagasi nende maale,
kogudes juudid kõikidest maadest kokku ja tuues nad pühale maale.
Siis ütleb Jumal prohveti läbi salmides 22-23:
"Seepärast ütle Iisraeli soole: "Nõnda ütleb Issand Jumal:
Ma ei tee seda teie pärast, vaid oma püha nime pärast,
mida teotasite paganate seas, kuhu olete tulnud.
Pühitsen nime, mis on teotatud,
mida nende keskel olete teotanud.
Paganad tunnevad, et Ma olen Issand,
kui nende ees osutan pühadust te juures.
Võtan teid paganate seast ja kogun kõigist maadest, tuues teid teie maale."
Mis on Jumala motiiviks? Taastada Oma nime au.
Ärge arvake, et oleme kuidagi selle ise ära teeninud,
mida Jumal saab tegema. Tema ees pole me midagi ära teeninud.
Jumal, kellel on võim üle kõikide valitsuste,
on otsustanud Oma nime au taastada.
See väljendub Jumala tegude kaudu meis.
Meis, Tema kahes rahvas (Iisraelis ja Koguduses),
on näha Jumala ustavust, pühadust, tarkust ja
Tema väge kõigile rahvastele. See on tohutu sündmus.
Kas te ikka suhtute sellesse piisava tõsidusega?
Asjade taastamine ei toimu mugava elu või
inimeste esile tõstmise eesmärgil.
Selline asi on Jumala silmis kohutav.
Iga kord kui inimesed tõstavad end üles, võttes koha,
mis tegelikult kuulub Jeesusele, võtab Jumal oma kaitse ära.
Kahjuks on just see suureks probleemiks USAs.
Rõhutan, et asjade õigele kohale asetamine demonstreerib
selgelt Jumala meelevalda ja Tema jumalikku sekkumist.
Defineerin meelevalda nii: Jumal teeb seda, mida Ta tahab,
siis, kui Ta tahab ja nii, kuidas Ta tahab.
Ta ei küsi kelleltki milleksi luba.
Ta ei küsi, millal miski kogudustele sobib,
ega ka piiskoppide või ÜRO luba.
Ta ütleb vaid:"Ma teen seda." Ta ei oota kellegi nõusolekut.
Ta ütleb Hesekieli 36:24-30, 7 salmi.
Lugesin heebreakeelsest Piiblist, et Jumal ütleb:
"Mina teen, võtan ja annan" 7 peatükis 18 korda.
Jumalal pole muid ajendeid kui Tema tahe.
Me peaksime Temasse sel viisil suhtuma ja
kummardama Tema kõikvõimsuse ees.
Seal Jeruusalemma koguduses, millele varem viitasin,
on kaunis viis Jumala ülistamiseks. Vanadel kirikutel on eeliseid,
kuna seal on kõrge katus ja kivist seinad.
Seal kõlab ülistus taevalikult, kui see toimub vaimus.
Ükskord lauldi seal armastatud uut ülistuslaulu,
mille refrään puudutas mind ja on minuga siiani:
"Olen siin üleni Sinu kasutuses,
Vaid Sind, Issand, tahan teenida."
Nii tunnen end ka praegu. Olen siin üleni Sinu kasutuses.
Issand, ma ei esita ettepanekuid või tingimusi. Olen Su kasutada.
Karismaatilisse kirikusse on sisse lipsanud täiesti
vale arusaam ülistusest, justkui oleks see meelelahutus.
Ülistus ja meelelahutus on üksteisest kaugel.
Minu arust pole meelelahutus mõeldud Jumala rahva jaoks.
Vana Lepingu aegses Iisraelis kiideti ja ülistati Jumalat tihti
ja mängiti palju pilli. Võibolla on see põhjuseks,
miks juudid on muusikaliselt erakordselt andekad.
Küsimus polnud meelelahutuses.
Kõik osalesid ülistuses ja kohapeal polnud "publikut."
Osad ütlevad:"Käin koguduses ülistuse pärast."
See on nagu pühapäevahommikune paaritunnine programm,
kuid sellel pole ülistusega midagi pistmist.
Ülistuses pühendutakse täielikult oma olemusega
kõikvõimsale Jumalale ja seda väljendatakse ülistuse kaudu.
Ülistus pole paaritunnine pühapäevahommikune
sooritus, vaid see on eluviis.
Kui sa ei ülista Jumalat oma elutoas,
on sinu ülistus kirikus silmakirjalik!
Kreeka keeles tähistab sõna "silmakirjalik" näitlejat.
Silmakirjalikkus on näitlemine ja koguduses on mitmeid
professionaalseid näitlejaid, kes näitlevad, kui tuju tuleb.
Jumal ei taha midagi sellist.
Mulle meenus midagi, mida ma ei kavatsenud rääkida.
1 Kor 6. ptk. räägib Paulus konkreetseid sõnu.
Olete ehk märganud, et Piibel on väga konkreetne raamat.
Labidas on labidas, mitte muu põllutööriist.
Paulus ütleb:
"Kas te ei tea, et see, kes ühtib hooraga, on temaga üks ihu?
Kuid see, kes ühineb Issandaga, on üks vaim Temaga."
Karm võrdlus, kuid Paulus kasutas seda põhjusega.
Võid olla füüsilises kontaktis naise või mehega,
kuid vaimne liit tähendab olla Jumala Vaimuga üks.
Mitte üks hing või üks keha,
sest hing või ihu ei või olla Jumalaga üks.
Kuid võime olla üks vaim Temaga.
Ülistus on vaimus üheks saamine Jumalaga.
Minu arvates on see kõrgeim tase, kuhu inimene võib jõuda.
Saan rääkida igasuguseid asju, mida ma ei kavatsenud öelda,
kuid palvetage oma ülistusjuhtide eest!
kuna nemad on nr. 1 märklauaks kuradi mustas nimekirjas.
Ülistusjuhil on nägemus Jumala armust, mis
mis juhib koguduseliikmed Jumala ligiollu.
Sellepärast kurat vihkab neid, kuid mina armastan neid.
Enamasti on nii, et ma armastan seda, mida Saatan vihkab ja
vihkan seda, mida Saatan armastab.
Jätkame Hesekieli 36. peatükiga.
Kui Jumal on 18 korda öelnud "Mina annan, Ma teen",
läheb tekst edasi salmis 37.
"Nõnda ütleb Issand Jumal: Veel seda Ma teen,
(19. korda), veel seda palub Iisrael Minult?"
Jumal võtab initsiatiivi ja tegutseb, kuigi me seda ei vääri.
Kuid teatud punktis tahab Ta näha meie reaktsiooni.
Jumal ütleb:" Olen näidanud, kuidas ja mida paluda,
ja ma ka ootan, et te paluksite."
Palve, millel on konkreetne tagajärg, on Jumala antud palve.
Jällegi tuleb esmane initsiatiiv Jumalalt.
Kui see algab Temast, siis see kannab vilja.
Paulus räägib Rooma kirja 8. peatükis:"Me ju ei tea,
kuidas peaksime paluma, et paluda õigesti."
Meil on kaks piirangut: me ei tea, mida paluda ja
kui teamegi, mida, ei tea me, kuidas paluda.
Kuid Paulus ütleb, et Vaim tuleb meile appi.
Vastus sellele, kuidas paluda, on paluda Püha Vaim meile appi.
Mu esimene naine Lydia oli palvenaine.
Ta ei põlvitanud tihti, kuid ta palvetas lakkamata.
Ta palvetas mähkmeid pestes ja suppi keetes.
Kui temalt küsiti: "Kuidas sa palvetad?"
vastas ta:"Teisiti, kui mõni teine inimene.
"Avan suu ja lasen Jumalal selle täita."
Teisisõnu ma ei mõtle palveid valmis,
mul pole valmis palvegraafikut,
Lasen Pühal Vaimul tulla ja minu kaudu paluda.
Ülemlaulus on Kristuse Pruudi ehk koguduse kirjeldus,
kus öeldakse:"Ma magasin, kuid mu süda oli ärkvel."
Tõeline eestpalvetaja palvetab ka magades.
Ütlen nii oma esimese kui ka praeguse naise kohta, et
et kui budistidel on palveveski ja nad panevad selle tööle,
siis minu palveveskiks on mu abikaasa.
Kui mina jutlustan, tema palvetab.
Tegelikult palvetan ma samal ajal koos temaga,
kuid jutlustades ei saa ma kogu aeg kaasa palvetada.
Panen asjad õigesse järjekorda ja teen neid selles järjekorras.
Julustan teid, eestpalvetajad!
Ma ei kavatsenud seda öelda, kuid kui sa oled eestpalvetaja,
alistu Pühale Vaimule! Õpi olema tundlik ja Teda kuulama!
Lase Vaimul paluda seda, mida Isa tahab kuulda.
Eestpalve saladus on kuulata, mida Jumal tahab palveks
anda ja siis öelda see tagasi Jumalale.
Veel paar asja Iisraeli ja koguduse samaaegsest taastamisest.
Hesekiel 37. peatükis võrreldakse uut Iisraeli
hajali olevate luude kokku kasvamisega.
Teate ju nägemust kuivanud luude orust.
Seal on kolm järjestikust staadiumi. Kõigepealt kuivanud luud.
Hesekiel prohveteeris, luud hakkasid suure kolina saatel liikuma.
Luud liitusid terviklikeks kasvasid kõõlused ja liha peale.
Kuid need olid ikkagi elutud.
Siis õhutas Jumal Hesekieli veelkord prohveteerima.
Heebrea keeles "ruach", tähendab "vaimu".
"Tule vaim, taeva neljast tuulest, mine nendesse tapetutesse!"
"Kui puhusin,nagu Isand mind käskis,
ärkasid nad ellu ja tõusid üles, ja seal oli lugematu hulk inimesi."
Nii lõpetab Jumal Oma töö,
kuid ta peab kõigepealt luud omavahel ühendama,
enne kui nendest tuleb inimhulk. Ta peab neisse puhuma
Püha Vaimu üleloomuliku ligiolu ja väe.
Ütlen veel midagi. Siin on vähemalt üks inimene,
kes toetab mu jagatud visiooni, sest mu naine nõustub minuga.
Ta ei pea tingimata minu mõtteid mõtlema,
kuid Hesekiel sai nägemuse kuivadest luudest,
mis asetsesid avatud lagendikul.
Jumal ütles:"Ma tõstan teid haudadest välja ja
toon teid Iisraelimaale!"
Vabandage, kuid on mitmeid usklikke juute, kes on
tõusnud oma haudadest, kuid on ikka veel surnuaias.
Kas on nii? Mis on surnuaed? Diasporaa.
Juut on täielikult elus alles siis, kui ta on oma maal.
Palvetage selle eest või kahelge mu väidetes,
usun, et Jumal andis mulle need sõnad.
Ma pole juut, vaid muulaneväljastpoolt.
Olen elanud Iisraelis, elu pole seal lihtne.
Kui tahaksin kerget elu, ei valiks ma Jeruusalemma.
Kuid see on paik, mis pole vaikne,
linn, kust Jumal alustab Oma tegevust.
Uue Iisraeli sündi võrreldakse Hesekieli 37. ptk. kahe jagatud
riigi-Iisraeli ja Juuda ühinemisega. Hesekiel võtab kaks puust saua
ja kirjutab sinna juuda -ja efraimilaste nimed.
Ja ta asetab sauad üksteise kohale nii, et need saavad üheks.
See on uue Iisraeli sünd, selle taastamine, mil
kaks jagatud rahvust ühinevad.
Rõhutan kogudusele, et Jeesus polnud mitmenaisepidaja!
Ta tuleb Ühele Pruudile järgi ja see pruut pole
ei katolik ega protestantlik kirik!
Pruut ja peigmees on need, kes on piiranguta oma elu
Issanda Jeesuse alluvusse andnud!
Võibolla näeme kirikutundide pitserit, kui kardan, et
see jääbki vaid pitseriks. Pitser või tempel on midagi muud,
kui keegi, kes on võtnud Jeesuse Kristuse oma elu issandaks.
Viimane mõte teemast: taastamisprotsessi hind.
Uue Iisraeli või koguduse sünd on sarnaselt valus.
See tähendab üksindust, ränka tööd ja vastuseisu.
Mõelge neile, kes tulid Iisraeli üles ehitama.
Nende vastu tuli sõda, malaaria ja vihkamine.
Mitmed hukkusid kohe, see on millegi uue sündimise hind.
Ja jätkuvalt ümbritseb meid naaberriikide püsiv viha.
Kuidas on? Kas on innustav?
Kas me ikka veel tahame olla osa Jumala plaanist?
Kaasas sellega, mida Jumal teeb?
Tõlkis:Lemme-Getter Bogatkin