o
Derek Prince
Taistelu maailmassa 1/3
Kiitos paljon. Jumala teitä siunatkoon.
Viimeksi puhuimme hengellisestä sodankäynnistä taivaassa,
jos muistan oikein. Muistitikkuni alkaa olla täynnä.
En enää palaa siihen vaan nyt aiheemme on
hengellinen sodankäynti maailmassa.
Me taistelemme ennen kaikkea demoneja ja pahoja henkiä vastaan.
Puhumme siis tästä tällä kertaa.
Ensin kerron teille oman ajankohtaisen todistukseni.
Viime vuoden syyskuussa olin erään tyttäreni luona, joka on naimisissa.
Hän on ainoa arabityttäreni ja hän asuu Englannissa.
Kävin lääkärintarkastuksessa huippulääkärillä
ja minulla todettiin rakkosyöpä.
Diagnoosi varmistettiin kystoskopialla ja sisäisellä tutkimuksella.
Minulle kerrottiin, että syöpä on ärhäkkää lajia,
joka saattaa levitä muualle elimistöön. En pelännyt yhtään.
Tunsin, että olin Jumalan käsissä. Olin siis tyttäreni luona,
ja hän sanoi, että heidän perhetuttunsa on muuan apupappi.
Tuskin monikaan tietää, mikä apupappi on.
Se on anglikaanisen kirkon tai episkopaalisen kirkon alin virka.
Tyttärelleni soitti eräs nuori mies, joka oli anglikaanisen kirkon apupappi.
Hän oli niin nuori, että hän olisi voinut olla lapsenlapseni.
Hän tarjoutui rukoilemaan puolestani. Sopiiko tulla? Tietenkin suostuin.
Hän oli hieman pelokas ja hän istuutui kauaksi minusta olohuoneessa.
Sanoin hänelle, että ymmärtänet, etten odota rukouksesi
parantavan minua syövästä heti, mutta rukoile kuitenkin.
Hän tuli luokseni. Istuin tuolilla ja hän seisoi vierelläni ja
laski kätensä olkapäälleni ja alkoi rukoilla.
Samassa minusta alkoi tuntua
kuin kissat olisivat tapelleet rinnassani.
En ole koskaan kokenut niin erikoista tunnetta sisälläni.
Päästin äänekkään ja pitkän karjaisun.
Se ei ollut huuto vaan karjaisu.
Siitä hetkestä tiesin, että olin vapautunut syövän demonista.
Nyt puoli vuotta myöhemmin syöpää ei ole missään kehossani.
Rohkaisen teitä: kannattaa vapautua demoneista.
Ei se ole noloa eikä tarvitse pelätä vaan ota vastaan
mitä Jumalalla antaa sinulle
Katsomme nyt miten Jeesus toimi ajaessaan ulos pahoja henkiä.
Markuksen alussa on kuvaus Jeesuksen toiminnan alkamisesta.
Mark 1:21: "He tulivat Kapernaumiin.
Heti sapattina Jeesus meni synagogaan ja opetti.
Ihmiset olivat hämmästyksissään Hänen opetuksestaan.
Hän opetti heitä niin kuin se, jolle on annettu valta,
ei niin kuin lainopettajat. Kaupungin synagogassa oli juuri silloin mies,
joka oli saastaisen hengen vallassa."
Luulen, että mies oli käynyt synagogassa vuosia,
kuten uskonnollisen juutalaisen kuuluu tehdä.
Sitten Markus kirjoittaa: "hän alkoi huutaa",
jossa hän ei tarkkaan lukien viittaa mieheen vaan henkeen.
"Hän alkoi huutaa. "Mitä sinä meistä tahdot, Jeesus Nasaretilainen?
Oletko tullut tuhoamaan meidät?
Minä tiedän, kuka sinä olet, Jumalan Pyhä!"
On ihmeellistä, että demoni, joka oli miehessä, tunsi heti Jeesuksen.
Opetuslapsilta meni vuosi ennen kuin he oppivat tietämään sen
mitä tuo demoni tiesi. Olemme tekemisissä sellaisten
persoonien kanssa, joilla on yliluonnollista tietoa.
"Mutta Jeesus käski henkeä ankarin sanoin: "Vaiti!
(Kreikaksi "kuono kiinni"). Lähde hänestä!"
Jeesus ei puhunut miehelle vaan demonille, joka oli miehessä.
On tärkeää erottaa tämä.
Joskus emme käsittele ihmistä vaan demonia ihmisessä.
"Silloin saastainen henki kouristi miestä ja
(se) lähti hänestä huutaen kovalla äänellä."
Tässä puhutaan kahdesta henkilöstä:
Se, eli demoni, lähti hänestä, eli miehestä.
Siinä oli siis kaksi persoonaa:
mies ja joku toinen eli demoni tai paha henki, joka oli miehessä.
Jeesus ei käsitellyt itse miestä vaan demonia, joka oli miehessä.
Jos tällaista tapahtuisi meidän kirkoissamme
helluntaisseurakunnat mukaan lukien, niin arvaatte mitä siitä seuraisi?
Mies talutettaisiin ulos ja hänet vietäisiin alakertaan
jonkun apupapin puhutteluun.
Tämä ei ole höpinää vaan totta. Olen nähnyt näin tapahtuneen.
Kiitos Jumalan meidän ei tarvitse ajaa miestä ulos kirkosta
vaan ajaa demoni ulos miehestä, mies pysyköön kirkossa. Teksti jatkuu:
"Kaikki joutuivat ymmälle ja kyselivät toisiltaan: "Mitä tämä on?
Tällä miehellä on valta opettaa uudella tavalla!
Saastaiset hengetkin tottelevat, kun Hän käskee".
Hänen maineensa levisi kohta kaikkialle, ympäri koko Galilean."
Huomatkaa, että Jeesusta ei tuossa vaiheessa pidetty
Jumalan Poikana ja Messiaana. Ihmiset tulivat Hänen luokseen siksi,
että Hänellä oli valta käskeä saastaisia henkiä,
jonka takia Hänen maineensa levisi koko alueelle.
Sitten jakeet 32 ja 34:
"Illalla, auringonlaskun jälkeen Jeesuksen luo tuotiin kaikki sairaat
ja pahojen henkien vaivaamat",
(engl. käännös pahojen henkien "omat").
"Pahojen henkien omat" on huono käännös,
jota uusi englanninkielinen käännös käyttää.
Tällainen käännöshän merkitsisi sitä, että saastainen henki omistaa meidät,
mutta en usko, että mikään demoni omistaa uudesti syntynyttä kristittyä.
Alkukielen kreikan sana pitäisi tässä kääntää "demonisoitunut"
Uskon, että moni uudesti syntynyt kristitty on yhä demonisoitunut.
Heidän persoonallisuudessaan on alueita,
jotka eivät vielä ole täysin Pyhän Hengen hallinnassa.
Heissä on demoni, joka pitää ajaa ulos niin kuin Jeesus teki.
"He toivat Hänen luokseen kaikki sairaat ja demonisoituneet."
Ihmiset eivät tulleet niinkään vapautumaan demoneista
vaan paranemaan sairauksista.
Parantuessaan monet tarvitsivat myös vapautumista demoneista.
Teksti jatkuu: "Hän paransi useita erilaisten tautien vaivaamia ja
ajoi ulos monia pahoja henkiä.
Hän ei antanut henkien puhua, koska ne tunsivat Hänet."
Pahat henget tunsivat Jeesuksen. "Hän ajoi ulos monia pahoja henkiä."
Moniko teistä on tehnyt niin?
En kysy tätä siksi, että jonkun pitäisi ilmoittaa näin tehneensä,
mutta kuinka kaukana olemmekaan Jeesuksen toimintatavoista?
Miten vähäistä on meidän toimintamme verrattuna Jeesukseen?
Ehkä sanotte, etteivät he olleet kristittyjä.
Totta. He olivat juutalaisia.
He noudattivat Mooseksen lakia ja useimmissa tapauksissa heidän
elämänsä oli huomattavasti hurskaampaa kuin
useimpien amerikkalaisten (ja suomalaisten) elämä nykyisin.
Rangaistus aviorikoksesta oli kuolema.
Jos sama rangaistus pantaisiin toimeen Amerikassa (Suomessa?),
niin neljännes kansasta olisi heti mennyttä. Puhunko läpiä päähäni?
Turha väittää, etteivätkö Jeesuksen aikalaiset
tietäneet mitä on vanhurskaus. Nyt sanotte, että kyllä sellaisiakin
ihmisiä on, jotka tarvitsevat vapautusta pahoista hengistä,
mutta he ovat joko vankiloissa tai hullujenhuoneella. Se ei ole totta.
Demonit voivat oikein hyvin monissa seurakunnissa.
Seuraavaksi Mark 1:39:
"Hän saarnasi synagogissa kaikkialla Galileassa ja karkotti pahoja henkiä."
Hän siis sekä saarnasi että karkotti pahoja henkiä.
Hän ei pelkästään saarnannut.
Saarnaamisen lisäksi hän käsitteli ihmisten ongelmia.
Kun Jumala johdatti minut tehtävääni jo kauan sitten,
2-3 vuotta toimin Amerikassa täsmälleen samoin kuin Jeesus.
Saarnasin ja karkotin pahoja henkiä.
En kuitenkaan voinut olla Jeesusta parempi.
Parhaimmillani voin tehdä saman kuin mitä Hän teki.
Henkien karkottamien kuuluu asiaan kristillisessä toiminnassa.
Se oli osa Jeesuksen toimintaa.
Se ei ole jotain extreme- toimintaa tai fanaattista.
Se on Jeesuksen toimintamallin mukaista.
Katsomme myös Luk 13:31-32:
"Juuri silloin tuli muutamia fariseuksia sanomaan Jeesukselle:
"Lähden pois täältä, Herodes aikoo tappaa Sinut."
Mutta Hän vastasi: "Menkää ja sanokaa sille ketulle
(eli Herodekselle. Jeesus ei aina käyttänyt lempeää kieltä.)
Tänään ja huomenna Minä ajan ihmisistä pahoja henkiä ja
parannan sairaita, ja kolmantena päivänä saan työni päätökseen."
Jeesus siis sanoi: Koko julistustoimintani ajan maan päällä
Minä sekä karkotan demoneita että parannan sairaita.
Näin hän työnsä aloitti, jatkoi ja päätti.
Tämä oli Hänen työmallinsa.
Minä en halua panna paremmaksi. Jos kykenen tekemään edes
pienen osan siitä mitä Hän teki, olen tyytyväinen.
Demonien karkottamisella on tärkeä merkitys Jeesuksen toiminnassa.
Vanhassa Testamentissa tehtiin samanlaisia ihmeitä kuin Uudessakin.
Kuolleita herätettiin, sairaita parannettiin,
suuria joukkoja ruokittiin, mutta on yksi ihme,
jota ei VT:n aikaan tehty: Pahoja henkiä ei karkotettu.
Demonien karkottamisesta ei ole ainuttakaan esimerkkiä VT:ssa.
Mat 12:28, Jeesus sanoi:
"Mutta jos Minä karkotan pahoja henkiä Jumalan Hengen voimalla,
silloinhan Jumalan valtakunta on jo tullut teidän luoksenne."
Niinpä Hänen demonien karkottamisensa
oli selvä merkki siitä, että Jumalan valtakunta oli jo tullut.
Se oli ihme, jota ei tietääksemme tapahtunut VT:ssa.
Jeesus julistaa selvästi: "Jumalan valtakunta on tullut".
Demonien karkottaminen on kahden valtakunnan välistä sodankäyntiä:
Jumalan valtakunnan ja saatanan valtakunnan.
Jeesus näytti, että karkottamalla demoneja
voitto on Jumalan valtakunnan.
Käydäänpä läpi ohjeita, joita Jeesus antoi opetuslapsilleen. Mat 10:7-8.
Emme nyt selvitä taustoja, mutta näin Hän sanoi:
"Julistakaa: Taivasten valtakunta on tullut lähelle.
Parantakaa sairaita, herättäkää kuolleita, puhdistakaa spitaalisia
ja ajakaa pois pahoja henkiä.
Lahjaksi olette saaneet, lahjaksi antakaa."
Jeesus ohjeisti: Tehkää neljä asiaa. Parantakaa sairaat, puhdistakaa
spitaalisia, herättäkää kuolleita ja ajakaa pois pahoja henkiä.
Nämä olivat opetuslasten tehtävät. Nyt saatat kysyä: Oletko nähnyt,
että joku olisi herätetty kuolleista? Vastaan, että kyllä.
Itä-Afrikassa, jossa olin opettajakoulun rehtorina,
kaksi opiskelijaa kuoli ja heidät herätettiin kuolleista.
Molemmilla oli mielenkiintoinen todistus siitä, mitä
heidän hengelleen tapahtui, kun se oli irti ruumiista ja
mitä tapahtui, kun henki palasi ruumiiseen.
Kerron tämän, koska ihmiset sanovat, ettei kuolleita herätetä,
mutta kyllä niin tapahtuu. Ei kaikkia kuolleita herätetä,
mutta silloin, kun se on Jumalan tahto, kuolleet heräävät eloon.
Katsomme ohjeita vielä kerran. Jakeet 7 ja 8:
"Julistakaa: Taivasten valtakunta on tullut lähelle."
Ei kuitenkaan riitä pelkästään julistaa.
On osoitettava, että julistus pitää paikkansa. Jeesus sanoo:
"Parantakaa sairaita, puhdistakaa spitaalisia,
herättäkää kuolleita ja ajakaa pois pahoja henkiä."
Neljä tehtävää, joista yksi on pahojen henkien karkottaminen.
Markuksen lopussa Jeesus antoi ylösnousemuksensa jälkeen
viimeiset ohjeet kaikille evankeliumin julistajille. Mark 16:15>.
"Hän sanoi heille: Menkää kaikkialle maailmaan
ja julistakaa evankeliumi kaikille luoduille.
Joka sen uskoo ja saa kasteen, on pelastuva.
Joka ei usko, se tuomitaan kadotukseen.
Ja niitä, jotka uskovat, seuraavat nämä tunnusmerkit:
Minun nimissäni he ajavat pois pahoja henkiä.
He puhuvat vierailla kielillä..."
Pysähdytään tähän. Moniko on kuullut puhumisesta vierailla kielillä? Kaikki.
Se on suosittu aihe. Mutta moniko on kuullut demonien karkottamisesta?
Moniko on nähnyt sitä tehtävän?
Kiitos Jumalalle! Tämä on poikkeuksellinen porukka.
Mutta ensimmäinen yliluonnollinen merkki ei ollut kielilläpuhuminen
vaan demonien karkottaminen.
Teologiamme ja käytäntömme välillä on kuilu.
Toteutamme joitain asioita, mutta toisia ei.
Se, mitä Jeesus kehotti meitä tekemään, on oikein.
Katsokaamme miten kuuliaisia opetuslapset olivat.
Luk. 10: 17-20:
Jeesus oli lähettänyt 70 tai 72 opetuslasta
valmistamaan tietä Hänelle. "Opetuslapset palasivat iloisina
ja sanoivat: Herra, pahat hengetkin tottelevat meitä,
kun käskemme niitä Sinun nimessäsi."
Henkien karkottaminen oli heistä erikoisinta. Se oli jotain uutta.
Parantaminen ei ollut uutta eikä ruokkimisihme, mutta se, että pahat
henget tottelivat heitä Jeesuksen nimessä, oli erikoista.
Jeesus sanoi heille: "Minä olen antanut teille vallan:
te voitte polkea käärmeitä ja skorpioneja
ja kaikkea vihollisen voimaa, eikä se vahingoita teitä."
Koska me toteutamme Jeesuksen antamaa valtaa
täällä myöhemmin, korostan, ettei mikään tule vahingoittamaan teitä.
Älkää pelästykö.
Demoneilla ei ole mitään valtaa tosi uskovaan, joka ymmärtää tämän.
Yksi mielenkiintoisimpia esimerkkejä on Apt 8.
Moniko tietää, että UT:ssa on vain yksi henkilö,
jota oikeasti kutsutaan evankelistaksi?
Tiedättekö kuka hän on? Hän on Filippos.
Hän on ainoa, joka on saanut evankelistan nimen.
Hänen toimintaansa kuvataan Apt 8:ssa.
Filippus antaa mallin evankelistan toiminnasta. Apt 8: 5:
"Filippos tuli Samarian pääkaupunkiin
ja julisti sen väelle sanomaa Kristuksesta."
Iloitsen siitä, ettei hän saarnannut vaikeatajuista teologiaa.
Evankelistan sanoma on hyvin yksinkertaista.
Samariassa Filippos julisti sanaa Kristuksesta.
Kun hän myöhemmin tapasi eunukin Gazan tiellä,
hän julisti Kristusta. Evankelistan sanoma on tämä: Kristus ja Jeesus.
"Kun samarialaiset kuulivat, mitä hän puhui,
ja näkivät ne tunnusteot, joita hän teki,
he tulivat sankoin joukoin kuulemaan häntä."
Filippoksella ei ollut toimeksiantajaa eikä lähettäjäseurakuntaa
eikä edes komeaa tilaa eikä trimmattua kuoroa.
Kaikki tuo on kyllä hyvää, mutta ei tuiki tärkeää.
Tähdellisintä on julistaa evankeliumia ja
kun tunnusteot seuraavat, kuulijoita riittää.
Ei ole pakko investoida kalliisiin saleihin tai kuoroon ja sen sellaiseen.
Minulla oli nuori ystävä Itä-Afrikassa joka oli evankelista.
Hän sanoi: "Veli Prince.
Afrikassa ei ole ongelma saada väkeä koolle.
Menen vain johonkin kylään ja kysyn, montako sairasta täällä on?
Heidät tuodaan luokseni, rukoilen heidän puolestaan,
he paranevat ja kuulijoita piisaa. Muuta minun ei tarvitse tehdä."
Se on Uuden Testamentin mukaista evankeliointia.
En kritisoi muita tapoja evankelioida, mutta ne ovat
mutkikkaampia ja kalliimpia.
Jatkakaamme taas.
"Filippos tuli Samariaan ja julisti sanomaa Kristuksesta (tai Messiaasta).
Kun väki kuuli mitä hän puhui, ja näki ne tunnusteot, joita hän teki,
he tulivat sankoin joukoin kuulemaan häntä.
" Mikä veti väkeä puoleensa? Yhdellä sanalla sanoen: ihmeet.
Ihmeet eivät ole valinnaisia eivätkä lisukkeita,
vaan keskeinen osa evankeliointia. Korostan vielä, että koko UT:ssa
on vain yksi henkilö, jolle kuuluu evankelistan titteli.
Hän on Filippos. Jos hän ei ole malli, meillä ei ole mallia lainkaan.
Millaisia ihmeitä tapahtui?
"Monet vapautuivat saastaisista hengistä, jotka lähtivät heistä
kovalla äänellä huutaen, ja monet halvaantuneet
ja rammat paranivat. Kaupungin täytti ilo ja riemu."
Sellaista on evankelistan toiminta.
Hän julistaa Kristusta, Messiasta, saarnaa sanomaa Jeesuksesta
yliluonnollisilla merkeillä vahvistettuna:
sairaiden paraneminen, pahojen henkien karkottaminen.
Näin ei kuulijoista ole puutetta. Tämä malli ei koskaan petä.
Vastustajia myös ilmaantuu, mutta se kuuluu asiaan.
Huomatkaa, että Filippoksen ajan kokouksista puuttui juhlavan
arvokkuuden ilmapiiri. Minä vartuin anglikaanisessa kirkossa,
jossa arvostan monia asioita. Mutta kirkkoon sipsuteltiin
melkeinpä varpaillaan, käytiin istumaan nätisti,
puhuttiin hiljaisella äänellä eikä kukaan elehtinyt mitenkään.
Kaikki tapahtui hillitysti ja hyvässä järjestyksessä.
Kirkkokansa tuli sisään kauniissa pyhäpuvuissaan ja
rukoili kauniilla sanoilla. Anglikaanisessa rukouskirjassa on
oikein kauniita hengellisiä sanoja, mutta kun poikasena katselin ihmisiä
ja kuuntelin mitä he sanoivat ja kun he astuivat kirkosta ulos,
kysyin itseltäni, mahtoivatko he todella uskoa mitä sanoivat?
En pystynyt vastaamaan kysymykseen. Muistan pohtineeni:
"Jos tuolta arvokkaalta rouvalta putoaisi pitsinenäliina
ja jos minä rientäisin nostamaan sen,
hän olisi enemmän innoissaan siitä, että sai nenäliinansa takaisin
kuin niistä sanoista joita hän sanoi liturgiassa."
On arvokkuutta jos toista.
On uskonnollista arvokkuutta, mikä on usein demonien peittelyä.
Olin erään tunnetun evankelistan kokouksessa ja tulin hyvin surulliseksi.
Jos sanoisin hänen nimensä, kaikki tuntisivat hänet.
Me olimme jonkin aikaa ystäviä keskenämme.
Eräässä hänen kokouksessaan eräs musta nainen alkoi
osoittaa selkeitä demonisia merkkejä.
Tiedättekö mitä hänelle tehtiin?
Kaksi miestä otti ja kantoi hänet ulos. Siinä kaikki. Mikä tragedia!
Nainen tarvitsi kovasti evankelistan apua, mutta hän jänisti,
koska pelkäsi menettävänsä maineensa
eikä ihmiset enää tulisi hänen tilaisuuksiinsa.
Mielestäni hän toimi väärin.
Hänen kokouksiinsa olisi tullut väkeä enemmän.
Arvostan häntä. Hän on jo Herran luona.
Mutta muistan aina tämän epätoivoisen mustan naisen, joka huusi apua.
Hän ei pystynyt hillitsemään itseään ja hänet heitettiin kylmästi ulos.
Kun kerran karkotin demonia eräästä naisesta kirkossa,
yksi kirkon naisista tuli luokseni ja sanoi: "Veli Prince,
tiedättekö mitä tässä tapauksessa olisi tehty useimmissa kirkoissa?
He olisivat sanoneet, että tämä sisar tarvitsee apua.
Voisiko joku apupappi viedä hänet alakertaan."
Se ei ole Raamatun mukainen ratkaisu.
Nainen tarvitsee apua, mutta ei alakerrassa.
Kuvailen mitä demonit minun ymmärtääkseni ovat.
Ymmärrykseni on rajallista, mutta panen parastani.
Ehkä demoneja voisi kuvata parhaiten henkilöinä ilman ruumista.
Demoneilla on todellinen persoonallisuus.
Ne ovat persoonaltaan erilaisia. Muistan hyvin erään tapauksen.
Olin käsittelemässä erästä miestä, kun hänen vaimonsa tuli sanomaan:
"Mieheni tarvitsee vapautusta". Sitten tein virheen.
Rukoilin miehen puolesta sen perusteella, mitä vaimo sanoi.
En ole sen jälkeen tehnyt samaa virhettä.
Jos joku tarvitsee vapautusta, pyytäköön sitä itse.
Aloin rukoilla miehen puolesta ja hän alkoi käydä väkivaltaiseksi.
Vaimo sanoi: "Veli Prince, kotona hän heittelee minua tuoleilla".
Sanoin, että mikset sanonut sitä heti.
Miehessä olevat pahat henget alkoivat puhua.
Yksi sanoi: "Minä olen saastainen".
Ajattelin, etten halua nolata miestä hänen vaimonsa edessä.
Hänen ongelmansa saattoi olla monenlainen saasta. Sanoin:
"Sinä saastaisten ajatusten henki, tule ulos tästä miehestä!"
Se sanoi: "Se ei ole minun nimeni".
Minä sanoin: "Tule silti ulos!", mutta se jatkoi: "Se ei ole nimeni."
Ei ole helppo ymmärtää miten yksilöllinen demoni on.
Se halusi, että se tunnistetaan oikealla nimellä.
Lopulta se lähti miehestä, mutta vielä lähtiessäänkin se sanoi:
"Se ei ole minun nimeni."
Haluan korostaa teille, että olemme tekemisissä todellisten
persoonien kanssa, joilla on omia luonteenpiirteitään.
Olen jo puhunut tästä, mutta sanon vielä kaksi asiaa:
ensinnäkin sana "demoni" ei tarkoita paholaista (devil).
Sana tulee kreikan sanasta "diabolos", mikä tarkoittaa "panettelija",
ja se on saatanan itsensä nimi. Me puhumme nyt sellaisesta,
joka on "daimonion" eli demoni eivätkä ne ole paholaisia.
Ne ovat toisenlaisia olentoja. Mistä ne ovat peräisin?
Kellään ei taida olla vedenpitävää vastausta.
Arvelen, että ne ovat mahdollisesti jo ennen Aatamia olleita
ruumiittomia henkiä, jotka katosivat Jumalan tuomiossa
1 Mos 1:1n ja 1 Mos1:2:n välillä.
Iloitsen siitä, että pastorimme näyttää olevan samoilla linjoilla. Onko näin?
Hyvä. Kiitos. Tämä on rohkaisevaa.
Saatamme olla väärässä, mutta tämän parempaa selitystä minulla ei ole.
Demoneissa on huomattavaa se, että ne pyrkivät vaikuttamaan ruumiissa.
Jos haluat tilata Derek Princen opetuksia, -
ota yhteyttä ja pyydä tuoteluetteloamme.
Yhteystietomme näkyvät ruudussa.
Suomennos: Kai Mäkelä