Krig På Jorden Avsnitt 1/3
Tack så mycket. Gud välsigne er alla.
Igår kväll, om jag minns rätt, mitt minne börjar bli lite överfullt -
behandlade vi "andlig krigföring i det himmelska".
Jag kan inte gå igenom det igen men nu ska vi gå längre -
och behandla "andlig krigföring på jorden".
De personer vi framför allt krigar mot på jorden är demoner och onda andar.
Detta ska vi nu tala om på ett grundläggande och praktiskt sätt.
Men det är på sin plats med ett kort, färskt, personligt vittnesbörd.
I september förra året bodde jag hos en av mina gifta döttrar, min enda -
arabiska dotter i Storbritannien. Jag gjorde en hälsoundersökning -
och hänvisades till en framstående medicinsk specialist -
som ställde diagnosen "cancer i urinblåsan".
Diagnosen bekräftades genom cystoskopi och en inre undersökning.
De sa dessutom att det var en farlig cancerform -
för den var benägen att sprida sig till andra kroppsdelar.
Jag var inte rädd utan kände på något sätt att Gud hade kontroll.
Jag bodde som sagt med en av mina gifta döttrar -
och hennes familj hade en vän som var pastorsadjunkt.
De flesta amerikaner vet nog inte vad en pastorsadjunkt (curate, eng.) är.
En pastorsadjunkt har lägst rang i anglikanska kyrkan.
Jag var i min dotters hus när en ung manlig pastorsadjunkt ringde.
Han var ung nog att vara mitt barnbarn och sa: "Jag vill be för dig.
Får jag komma?" Jag sa naturligtvis att han var välkommen.
Han var lite blyg och satt i andra änden i vardagsrummet. Jag sa: -
"Jag vill att du förstår att jag inte nödvändigtvis förväntar mig -
att omedelbart bli totalt helad när du ber för mig. Men be ändå."
Han kom. Jag satt i en stol. Han stod bredvid och lade handen på min axel -
och började be. Jag kan bara beskriva det som "kattslagsmål i bröstet".
Jag har aldrig tidigare upplevt så intensiv konflikt inom mig.
Jag släppte ut ett högt, långvarigt, uthålligt vrål.
Inte bara ett skrik, det var ett vrål.
I det ögonblicket visste jag att jag hade befriats från en cancerdemon.
Nu, ungefär sex månader senare har jag, så långt jag vet -
inga cancersymtom på något ställe i kroppen.
Så jag vill uppmuntra dig - det lönar sig att bli befriad från demoner.
Var inte generad eller rädd. Bara acceptera vad Gud har för dig.
Nu vill jag läsa om mönstret för Jesu befrielsetjänst från onda andar.
Jag läser i Mark 1 en beskrivning av början av Jesu tjänst.
Vi börjar i Mark 1:21. "De kom till Kapernaum, -
och på sabbaten gick han genast till synagogan och undervisade.
Folk blev överväldigade av hans lära, -
för han undervisade dem med auktoritet och inte som de skriftlärda.
Nu fanns i deras synagoga en man med en oren ande". På grekiska: -
"i en oren ande" och jag skulle anta att denne man -
hade gått i synagogan som en god religiös jude under många, många år.
Men det står: "...och han" -
och läser man noga är det inte mannen utan anden.
"...han skrek: 'Vad har vi med dig att göra, Jesus från Nasaret?
Har du kommit för att fördärva oss? Jag vet vem du är: Guds Helige!'"
Det är anmärkningsvärt att demonen i mannen genast visste vem Jesus var.
Det tog Hans lärjungar tolv månader att inse det demonen redan visste.
Så vi har att göra med personer med övernaturlig kunskap.
"Men Jesus talade strängt till anden: -
'Tig (grekiskan säger 'munkorg') och far ut ur honom!'"
Jesus talade inte till mannen.
Han talade till demonen i mannen. Detta är viktigt att förstå.
Det kommer en punkt när vi inte hanterar människor -
utan demonerna i människor, i oss eller i andra människor.
"Den orena anden ryckte i mannen och skrek högt och for ut ur honom."
Det är två personer: "Han", demonen kom ut ur "honom", mannen.
Där fanns alltså mer än en person, mannen -
och den demoniska personen, den onde anden i mannen.
Jesus tog inte itu med mannen, utan demonen i mannen.
Han var inte generad. Skulle någon bete sig så -
i vissa kyrkor, även pingstkyrkor - vet du vad man skulle göra då?
Man skulle leda honom till källaren och låta en diakon ta hand om honom.
Jag teoretiserar inte. Jag har sett det hända.
Tack Gud att vi inte måste ta mannen ur kyrkan, utan demonen ur mannen -
och låta mannen stanna i kyrkan. Sedan står det: -
"Alla blev förskräckta och frågade varandra: 'Vad är detta? En ny lära, -
med sådan makt! Till och med de orena andarna befaller han, -
och de lyder honom.' Och ryktet om honom spred sig...i hela Galileen."
Jag vill påpeka att Jesus inte blev känd först -
som Guds Son eller Messias.
Det första människor drogs till var Hans makt över demoner.
Det ledde till att ryktet om Honom spreds i hela området.
Sedan läser vi lite längre fram.
Mark 1:32-34.
"På kvällen, när solen hade gått ner, kom man till honom med alla -
som var sjuka och besatta." "Demonbesatta" är dåligt översatt.
Jag är riktigt upprörd över NIV som på många sätt har modern engelska -
men återgått till det gammaldags religiösa uttrycket: "demonbesatt".
Jag ogillar det eftersom "besatt" antyder ett ägandeskap.
Är du demonbesatt är du ägd av en demon.
Jag tror ingen pånyttfödd, uppriktig kristen kan ägas av en demon.
Jag tror ingen pånyttfödd, uppriktig kristen kan vara demonbesatt.
Men det grekiska ordet är lätt översatt och borde översättas "demoniserad".
Och jag tror att många pånyttfödda kristna fortfarande är demoniserade.
På vissa områden i deras personlighet har den Helige Ande ännu inte -
full kontroll. Man måste ta itu med en demon och Jesus gjorde det.
De kom till Honom "med alla som var sjuka och besatta."
Notera att de egentligen inte kom för att bli befriade utan helade.
Men för att ta emot helande behövde många befrias från demoner.
Det fortsätter: "Han botade många som led av olika sjukdomar -
och drev ut många onda andar.
Men han tillät dem inte att tala, eftersom de visste vem han var."
Alla demoner visste vem Jesus var och Han kastade ut många demoner.
Hur många av er har kastat ut många demoner?
Jag ber er inte demonstrera.
Hur långt upp har vi till Jesu standard? Hur långt under Jesu mönster är vi?
Du säger: "Men de var inte kristna." Det är sant. De var judar.
Men de levde enligt Mose lag och i de flesta fall -
levde de betydligt rättfärdigare liv än de flesta människor i USA i dag.
Straffet för äktenskapsbrott var döden.
Skulle det straffet införas i den amerikanska befolkningen i dag -
skulle vi förlora en fjärdedel av vår befolkning direkt. Jag överdriver inte.
Så säg inte: "De kände inte till rättfärdighet."
Många säger: "Säkert behöver vissa befrielse från demoner -
men de sitter i fängelse eller på mentalsjukhus." Det är inte sant.
Demoner kan faktiskt känna sig bekväma i många kyrkor.
Vi fortsätter läsa Mark 1:39. "...han...predikade i deras synagogor -
i hela Galileen och drev ut de onda andarna."
Han gjorde två saker: predikade och kastade ut demoner.
Han predikade inte bara. Han tog också itu med människors problem.
När Gud förde in mig i denna tjänst gjorde jag exakt detta -
under åtminstone 2-3 år runt hela Amerika.
Jag predikade och kastade ut demoner.
Jag var inte generad för jag kan inte vara bättre än Jesus.
Det bästa jag kan göra är att göra som Han gjorde.
Jag vill att du ska förstå att det är en ordinarie del av den kristna tjänsten -
en naturlig del av Jesu tjänst. Det är inget extremt eller fanatiskt.
Det är bara att göra det Jesus gjorde, på samma sätt.
Låt oss också läsa Luk 13:31-32.
"I samma stund kom några fariseer fram och sade till honom: -
'Gå bort och ge dig av härifrån, för Herodes vill döda dig.'
Jesus svarade dem: 'Gå och säg till den räven" - alltså Herodes.
Han var inte alltför artig ibland.
"Gå och säg till den räven: Nu driver jag ut onda andar och botar sjuka -
i dag och i morgon, och på tredje dagen når jag mitt mål."
Jesus sa: "Genom hela min jordiska tjänst ska jag göra två saker: -
kasta ut demoner och bota sjuka." Han började, fortsatte så -
och avslutade så. Det är mönstret för Jesu jordiska tjänst.
Mitt mål är inte att överträffa det.
Kan jag göra en liten del av det är jag tillfreds.
Det finns en väldigt viktig innebörd i tjänsten att kasta ut demoner.
Läser du GT märker du att nästan alla mirakel som utförs i NT -
också utfördes i GT. De uppväckte döda, botade sjuka -
och matade skaror. Men en sak gjorde de aldrig.
De drev inte ut demoner. Du hittar inga exempel på det i GT.
I Matt 12:28 sa Jesus: -
"Men om det är med Guds Ande jag driver ut de onda andarna, -
då har Guds rike nått er. "
Så när Han drev ut demoner var det ett utmärkande tecken på -
att Guds rike hade kommit. Det var ett mirakel som inte utförts -
i GT så långt vi vet. Det är en utmärkande deklaration -
på att Guds rike har kommit!
Att driva ut demoner är krig mellan två riken: Guds rike och satans rike.
Jesus demonstrerade Guds rikes seger genom att kasta ut demoner.
Låt oss nu läsa instruktionerna Jesus gav sina lärjungar.
Matt 10:7-8.
Vi har inte tid att gå igenom bakgrunden men Han sa: -
"Där ni går fram ska ni predika: Himmelriket är nära.
Bota sjuka, uppväck döda, gör spetälska rena och driv ut onda andar.
Det ni har fått som gåva ska ni ge som gåva."
Jesus sa: "Ni ska göra fyra saker: bota sjuka, -
rena spetälska, uppväck döda och driv ut demoner.
Det var deras totala tjänst överallt dit de gick.
"Broder Prince, har du sett döda uppstå?" Ja, det har jag.
I Östafrika, när jag var rektor för en utbildning av afrikanska lärare -
dog två av mina studenter och uppväcktes från döden.
Båda gav intressanta vittnesbörd om vad som hände deras ande -
utanför kroppen och vad som hände när de återvände.
Jag säger det för vissa säger att ingen uppväcker döda.
Vissa gör visst det. Alla döda uppväcks inte, bara dem Gud vill.
Vi läser instruktionerna en gång till. Matt 10:7-8.
"Där ni går fram ska ni predika: Himmelriket är nära."
Men det räcker inte att predika!
Man måste demonstrera giltigheten i predikan. Jesus sa: "Bota sjuka -
uppväck döda, gör spetälska rena och driv ut onda andar."
Fyra saker. En av dem är att driva ut demoner.
Sedan i Mark 16 i slutet av evangelietexten -
gav Jesus slutinstruktioner, efter sin uppståndelse -
till alla som skulle gå ut och predika evangelium. Mark 16:15.
"Och han sade till dem: 'Gå ut i hela världen -
och förkunna evangeliet för hela skapelsen. Den som tror -
och blir döpt ska bli frälst, men den som inte tror ska bli fördömd.
Dessa tecken ska följa dem som tror: -
I mitt namn ska de driva ut onda andar.
De ska tala nya tungomål." Vi stannar där.
Hur många här har hört om att tala i nya tungomål?
Det är ett populärt ämne.
Men hur många har hört talas om att kasta ut demoner, eller sett det ske?
Tack gode Gud, ni är en ganska ovanlig församling.
Men jag vill påpeka att det första övernaturliga tecknet inte var tungotal.
Det var att kasta ut demoner.
Vi har luckor i vår teologi och praktik. Vi gör vissa av sakerna -
men inte andra. Men sättet Jesus sa att vi skulle göra det på är det rätta.
Låt oss begrunda hur de lydde under Jesu jordiska tjänst.
Luk 10:17-20.
Han hade sänt ut 70 eller 72 att bereda vägen framför Honom.
Sedan återvände de glada och sa: "Herre, till och med de onda andarna -
lyder oss i ditt namn." Detta gjorde dem mest upprymda.
Detta var det nya. Helande och mirakulös försörjning var inte nytt -
men att ha auktoritet över demoner i Jesu namn, det var spännande.
Jesus sa: "Se, jag har gett er makt att trampa på ormar och skorpioner -
och över fiendens hela välde. Ingenting ska någonsin skada er."
Jag vill betona detta, för vi kommer att praktisera senare: -
"Inget ska någonsin skada er." Bli inte rädd.
Demoner har ingen makt över sanna troende som förstår sin rätt.
Ett av de intressantaste exemplen finns i Apg 8.
Hur många vet att det bara finns en person i NT -
som faktiskt kallas "evangelist". Visste du det?
Vet du vem det är? Filippus, det stämmer.
Han är den enda person som betecknas som "evangelist".
Hans tjänst beskrivs i Apg 8.
Därför kan man säga att hans tjänst är ett mönster för evangelisten.
Apg 8:5. "Filippus kom ner till staden Samaria -
och predikade Kristus för folket där."
Jag är så glad att hans teologi inte var komplicerad. Han predikade Kristus.
En evangelists budskap är enkelt. I Samaria predikade han Kristus.
För eunucken på vägen till Gaza predikade han Jesus.
Det är en evangelists budskap: Kristus Jesus.
"De lyssnade alla noga till det som Filippus förkunnade -
när de hörde och såg de tecken han gjorde." Filippus hade ingen -
kommitté eller sponsorförsamling.
Han hade ingen möteslokal eller en vältränad kör.
Allt det är bra, men inte nödvändigt.
Det som är nödvändigt är att predika evangeliet med åtföljande tecken.
Då har man alltid en publik.
Då måste man aldrig investera i en dyr mötessal, en kör eller sådant.
Jag hade en ung östafrikansk vän som är evangelist, som sa: -
"Broder Prince, det är ingen konst att få en folksamling i Afrika."
Han sa: "Jag går in i en by och frågar hur många sjuka de har.
De kommer med dem, jag botar dem och får mina lyssnare utan något mer.
Det är nytestamentlig evangelisation.
Jag kritiserar inte andra sätt att göra det, men de är mer komplicerade -
och dyrare.
Vad? Okej, vi fortsätter. "Filippus kom ner -
till staden Samaria och predikade Kristus (eller Messias) för folket där.
De lyssnade alla noga till det som Filippus förkunnade -
när de hörde och såg de tecken han gjorde". Vad attraherade massorna?
"Mirakler". Mirakler är inte valfria.
De är inte "extrautrustning" utan en nödvändig del av evangelistens tjänst.
Jag betonar igen att bara en person i hela NT kallas evangelist.
Det är Filippus. Är inte han mönstret har vi inget mönster.
Vilken sorts mirakel hände? "Från många som hade orena andar -
for dessa ut med höga rop". De var demoniserade.
"Många lama och halta blev botade ...det blev stor glädje i den staden."
Det är evangelistens tjänst: att predika Kristus, Messias.
Hans budskap konfirmeras av övernaturliga tecken: bota sjuka, -
driva ut demoner - så får han sin folksamling.
Det slår aldrig fel. Man kan få motstånd också.
Men det ingår i paketet. Men jag vill att du noterar -
att de inte upprätthöll en atmosfär av högtidlig värdighet i sina möten.
Jag växte upp i anglikanska kyrkan. Där finns mycket jag respekterar -
men man gick liksom på tå in i kyrkan. Man satt tyst -
och höjde inte rösten. Ingen gjorde något väldigt ovanligt.
Allt var väldigt stillsamt och snyggt ordnat.
Alla människor som kom in i sina fina söndagskostymer -
sa de vackraste ord. Anglikanska bön- boken har de vackraste andliga ord.
Men som pojke, när jag såg dem, lyssnade och såg dem gå ut igen -
frågade jag mig om de verkligen trodde det de sa.
Jag hade inget svar, men minns att jag tänkte: -
"Den sirliga damen här, om hon tappade sin spetsnäsduk -
och jag sprang efter, plockade upp och gav henne den -
skulle hon bli gladare över den än över allt hon sa i liturgin."
Så det finns värdighet och värdighet.
Det finns religiös värdighet som ofta är täckmantel för demoner.
Jag var i ett möte med en väldigt välkänd amerikansk evangelist -
som alla här känner till namnet på. Hon var i någon utsträckning -
en vän till mig. Men i ett av hennes möten började en svart kvinna -
demonstrera väldigt tydlig demonisk aktivitet. Vet du vad de gjorde?
Två män tog henne under armarna och bar ut henne. Det var allt.
Vilken tragedi! Hon behövde desperat evangelistens tjänst.
Men evangelisten var rädd att det skulle rubba hennes rykte -
så människor inte skulle komma till hennes möten. Jag tror hon hade fel.
Jag tror fler hade kommit. Jag respekterar henne.
Hon är hos Herren nu, men minnet har alltid levt kvar.
Denna desperata, svarta kvinnas hejdlösa rop på hjälp.
Men hon dumpades. Det var allt de gjorde med henne.
När jag tog itu med demonen i en kvinna -
i en kyrka, kom en av kyrkdamerna till mig -
och sa: "Broder Prince, vet du vad de hade gjort i de flesta församlingar?
De hade låtit en diakon ta med henne till källaren."
Det är inte den bibliska lösningen. Hon behöver hjälp, men inte i källaren.
Jag ska kort beskriva vad demoner är enligt min förståelse.
Min förståelse är begränsad, men jag ska göra mitt bästa.
Det bästa är att säga att de är "personer utan kroppar".
Demoner har riktiga personligheter.
De har särskiljande egenskaper. En demon liknar inte en annan.
Jag minns tydligt en man. Hans fru hade kommit till mig och sagt: -
"Broder Prince, min make behöver befrielse." Jag gjorde misstaget -
att be för honom på grunderna hon angav. Jag har aldrig gjort om det.
Behöver han befrielse får han säga det själv.
När jag började be för honom och han började bli våldsam -
drog frun mig åt sidan och sa: "Hemma kastar han stolar på mig."
Jag sa: "Varför berättade du inte det innan vi började?"
Hur som helst talade demonerna i mannen och en sa: "Jag är oren."
Jag ville inte genera mannen inför hans fru, för många orena saker -
kunde orsaka problemet, men jag sa: "Du ande av orena tankar - kom ut!"
Den sa: "Så heter jag inte." Jag sa: "Kom ut ändå."
Man förstår inte så lätt hur individuell en demon är.
Den ville igenkännas med sitt riktiga namn.
Till slut kom den ut, men det sista den sa var: "Det är inte mitt namn."
Jag försöker visa på det faktum att vi har att göra med verkliga personer -
med karaktäristiska egenskaper.
Jag har redan sagt det, men påpekar igen. Två saker: -
först att ordet inte är "djävul".
Ordet djävul kommer från grekiskans "diabolos" som betyder baktalare -
och är en av satans titlar. Vi har att göra med demoner, "daemons" -
som inte är "djävlar" utan en annan sorts varelse.
Var kommer de från? Jag tror ingen har ett absolut auktorativt svar på det.
Enligt mitt tänkande är den mest sannolika förklaringen -
att de är kroppslösa andar från en preadamitisk ras som Gud dömde -
mellan 1 Mos 1:1 och 1 Mos1:2.
Jag blev glad när jag upptäckte att även er pastor tror så. Eller hur?
Tack. Det är uppmuntrande.
Vi kan ha fel, men det är det bästa jag kan komma med.
Men det mest utmärkande för demoner -
är att de desperat längtar efter att ockupera en kropp.
Vill du beställa Derek Prince undervisning -
kontakta oss och begär en aktuell produktlista.
Våra kontaktuppgifter visas på skärmen.
Översättning: Åsa Eriksson Himlen TV7