Herrens Skatt: Gudsfruktan Del 2/2
Jag har inte alltid varit en lyckad make, jag har ofta misslyckats -
men jag kan säga att min första fru som var danska och väldigt frispråkig -
sa: "Det enda som gjort dig trogen mot mig är din gudsfruktan."
Jag tänkte: "Det är inte ett så dåligt uttalande som det kan låta."
Det bevarade mig faktiskt. Låt oss vara realistiska. Det finns frestelser.
Väldigt få män frestas aldrig att bryta sina äktenskapslöften.
Vad avhåller dig från det? Jag ska säga vad som hindrade mig: -
gudsfruktan. "Herrens fruktan är ren, den består för evigt." (fr eng)
Den är renande och helgande. Låt oss fortsätta.
Ords 10:27. Ju längre vi kommer desto mer spännande blir det.
Jag hoppas jag har lyckats med åtminstone en sak när vi är klara -
att du längtar att veta mer om gudsfruktan. Ords 10:27.
Säger detta: "Herrens fruktan förlänger livet, -
men de ogudaktigas år blir förkortade."
Hör! Har du gudsfruktan i ditt liv lever du längre än utan!
Det står inte hur mycket längre, men du lever längre än utan gudsfruktan.
Jag har levt ett långt liv men behöver några år till -
för mitt arbete på jorden är inte färdigt. Jag är väldigt noga med -
att odla gudsfruktan, för den förlänger livet. Vem skulle avvisa det?
De enda som skulle avvisa det är antingen helt otroende -
eller helt okunniga. Man har inte råd att leva utan gudsfruktan.
Ords 14:26 är en av Bibelns mest fantastiska verser.
Du visste nog inte ens att den fanns. Varför? För du utforskar inte Skriften.
"Den som fruktar Herren har ett tryggt fäste".
Den gör dig inte försagd eller svag.
Den ger dig styrka. Fruktar du Gud behöver du inte frukta något annat.
Den är botemedlet mot alla andra former av ogudaktig fruktan.
Sedan kommer min favorit. Hur kan man avvisa ett sådant här löfte?
Ords 19:23.
"Herrens fruktan leder till liv, mätt kan man gå till vila -
utan att drabbas av något ont." Vem skulle avvisa ett sådant erbjudande?
Man måste vara helt från vettet!
"Herrens fruktan leder till liv, mätt kan man gå till vila -
utan att drabbas av något ont." Vad mig beträffar är detta mitt löfte!
Jag vill ha det! Jag kan nästan inte tro att Gud ger ett sådant erbjudande -
grundat på en enda sak: gudsfruktan.
Ords 14:27.
"Herrens fruktan är en källa till liv, en hjälp att undgå dödens snaror."
Sedan Ords 22:4.
"Lön för ödmjukhet och Herrens fruktan, är rikedom, ära och liv."
Gudsfruktan går inte att kombinera med stolthet.
Det är botemedlet mot all stolthet.
Men "Lön för ödmjukhet och Herrens fruktan, är rikedom, ära och liv."
Jag vill inte alls verka arrogant, men min erfarenhet bevisar detta.
Jag kan säga att det är sant. Det är sant i Derek Princes liv.
Inte för att jag förtjänar det, utan för att jag uppfyllt villkoren.
Jag har tjänat Herren i femtioåtta år.
Han har gett mig rikedomar, andlig rikedom och viss materiell rikedom.
Jag blev pingstvän när ingen sådan förväntades ha några pengar.
När min första fru och jag gifte oss trodde vi aldrig vi skulle äga en bil.
Att vara pingstvän var att vara fattig. Det var så det var!
Det var också att vara outbildad. När jag kom tillbaka från Mellanöstern -
till Storbritannien och försökte närma mig pingstvännerna där -
och de hörde att jag suttit i styrelsen för King's College, Cambridge -
kunde de inte tro att jag var kristen. Jag överdriver inte. Det är sant!
Jag var tvungen att sitta en lång stund och övertyga dem. "Jag talar i tungor -
trots att jag gått på universitet i Cambridge och studerat vid Eton.
Jag talar i tungor liksom ni." Nu för tiden är det nästan tvärtom.
I dag är vissa av oss lite för angelägna att bli rika.
Inte jag.
Jag menar att ni själva får avgöra det, inte jag.
Jag ska snabbt ge några bilder av gudsfruktan i Gud folks liv.
Vi går till Ps 2:11.
Ps 2:11.
"Tjäna Herren med fruktan och gläd er med bävan!"
Det låter inte vettigt för det köttsliga sinnet.
Hur kan man glädja sig med fruktan eller bävan?
Det är den andliga kombinationen. Gudsfruktan och bävan följs åt.
Glädje och bävan.
I NT i Apg 9:31 beskrivs den tidiga församlingen.
Apg 9:31.
"Församlingen hade nu lugn och ro i hela Judeen, Galileen och Samarien.
Den blev uppbyggd och levde i vördnad för Herren -
och växte genom den helige Andes tröst och förmaning."
Det köttsliga sinnet kan inte förstå detta. Hur kan gudsfruktan -
och den Helige Andes tröst följas åt? Men de borde aldrig skiljas åt!
Därför byggdes de upp och växte; alltså nyckeln till församlingstillväxt.
Gudsfruktan och den Helige Andes tröst.
Men vårt lilla naturliga sinne säger: "Hur kan fruktan och tröst blandas?"
Du kan inte blanda dem, men Gud kan och Han gör det.
Sedan vill jag tala om något. Jag har just skrivit en bok -
som heter: "Äkta män och fäder" så jag vet allt detta av erfarenhet.
Jag kan säga att vissa saker protesterar kvinnor mot.
En av dem är att bli tillsagda att underordna sig.
Jag anklagar dem inte, för det är taget ur sitt sammanhang.
Jag ska läsa två verser i Ef 5.
I min Bibel är dessa verser separerade av en underrubrik -
som redaktörerna har satt in så de blir helt separerade.
Det står om ett av tecknen på att man vandrar i den Helige Ande: -
"Underordna er varandra i vördnad för Kristus."
Alla kristna bör ha underordnad attityd till alla andra kristna.
Sedan står det: "Ni hustrur, underordna er era män" -
Men taget ur sammanhanget låter det som om bara frun ska underordna sig.
Så presenteras det ofta för kvinnor, men läraren som lär ut detta -
borde själv underordna sig och själv vandra i gudsfruktan.
Själv har jag inga problem med kvinnor och har aldrig haft det.
Jag har varit gift i 50 år. 30 år med min första och 20 med min andra fru.
Båda är nu hos Herren och jag ser fram emot att ansluta mig till dem.
Men jag har en del kvar att göra innan dess.
Men jag har haft två lyckliga, framgångsrika äktenskap.
Jag är överhuvud för en familj som nu innehåller fler än 150 personer.
Vissa säger: "Hade jag så många barn skulle jag inte kunna tjäna Herren."
Nonsens!
Människor säger: "Jag är frälst, så jag behöver ingen gudsfruktan."
Det är då du behöver den mest. Låt mig läsa i 1 Petr 1:15-19.
Minns att det är skrivet till människor som är återlösta med Jesu blod.
"Nej, liksom han som har kallat er är helig ska också ni vara heliga -
i allt ni gör." I allt ni gör, inte bara i en del.
"Det står ju skrivet: Ni ska vara heliga, för jag är helig.
Om ni kallar honom Far som dömer var och en -
opartiskt efter hans gärning, vandra då i gudsfruktan -
under er tid här som främlingar."
Vem skrevs detta till? Människor som återlösts med Jesu blod.
Vad stod det?
"...vandra då i gudsfruktan under er tid här som främlingar." Varför?
"...det [var] inte...med ...silver eller guld -
ni blev friköpta från det meningslösa liv ni ärvt -
...[utan] med Kristi dyrbara blod..."
Själva orsaken till att Gud betalade vår försoning med Jesu blod -
det värdefullaste i universum, är ett skäl till att alltid vandra i fruktan.
Fruktan för att på något sätt förråda vår återlösare, -
eller att vi på något sätt skulle sänka återlösningspriset till något billigt.
Det är kännetecknet på en överlåten kristen -
en kristen som förstår vad det kostade Gud att återlösa honom.
Syskon, jag är angelägen om att inte göra någonting -
som på något sätt skulle förringa Jesu blod. Han betalade för mig -
med sitt dyrbara blod. Jag vill inte göra det billigt -
eller handla som om det inte var Guds yttersta offer.
Var Gud villig att offra så mycket för mig, kan jag då leva ett köttsligt, -
självupptaget, självtillfredsställande liv?
Hur kan jag vara mer ockuperad med vad jag själv vill än vad Gud vill?
Säger jag detta sårar jag dig, men det som gör mig mest skräckslagen -
är att Gud betalade för mig med Jesu blod.
Det dyrbaraste i universum. Jag förtjänade inte det.
Jag var helt ovärdig och du med. Men betalade Gud så mycket för dig -
hur kan du då agera som om du var billig -
eller handla som om din återlösning inte kostade Gud det dyrbaraste?
Det faktum att vi är återlösta är en utmaning till helighet.
Slutligen, och när jag säger slutligen, som broder Ed Cole -
måste du förstå det i dess sammanhang.
Jag tror att det blir slutligen, men lämnar ingen garanti.
Jag ska läsa kort från Ords 2:1-5.
Ords 2:1-5. Detta säger hur man kan ta emot gudsfruktan.
Jag vill inte lämna dig med tanken att något är ofattbart viktigt -
utan att du vet hur man får tag i det. Här är svaret.
De fem första verserna i Ords 2:1-5.
Det börjar med ett "om". Med andra ord finns villkor som måste uppfyllas.
"Min son, om du tar emot mina ord och gömmer mina bud inom dig, -
så att du låter ditt öra ta vara på visheten -
och böjer ditt hjärta till klokheten, ja, om du ropar efter insikt -
och höjer din röst för att kalla på klokheten, -
om du söker efter den som efter silver och letar...som efter en skatt, -
då ska du förstå Herrens fruktan och finna kunskapen om Gud."
"Då" kommer efter "om". Vilka är villkoren? Vi går snabbt igenom dem.
"Om du tar emot mina ord och gömmer mina bud inom dig".
Vi tar emot Gud Ord med respektfull attityd av underkastelse och lydnad.
Vi tar emot det som det värdefullaste i livet. Vi värderar det.
Det hebreiska ordet betyder att lagra något på hemlig plats -
eftersom det är det värdefullaste du har. Det är villkor nummer ett.
Att ta emot Guds Ord. Villkor nummer två: "så att du låter ditt öra -
ta vara på visheten och böjer ditt hjärta till klokheten".
Visste du att man inte kan böja öronen utan att böja huvudet.
Det finns inget sätt för öronen att röra sig utan huvudet -
så när du böjer öronen böjer du ditt huvud.
Du blir undergiven och läraktig. När jag tränade lärare i Kenya -
vilket var länge sedan, så det kan ha förändrats, men när en elev kom -
till en lärare i en afrikansk skola kom han med sin övningsbok och bugade.
Det betydde: "Du är läraren, jag är eleven."
Så borde vi komma till Gud: "Du är läraren, jag är eleven."
Jag tar emot. Jag argumenterar inte emot, resonerar eller bortförklarar -
dem som omoderna. Gudsfruktan är evig, den blir aldrig omodern.
Vers 3: "om du ropar efter insikt och höjer din röst". Det är bön.
Passionerad bön. Rop efter insikt, "höjer din röst...kalla på klokheten," -
Vers 4: "om du söker efter den som efter silver -
och letar efter den som efter en skatt". Det är ett sökande.
Gud lägger inte fram allting i öppen dag. Man måste söka -
för att hitta versen jag citerade från Jes 33:6.
"Herrens fruktan ska vara Sions skatt." Du kan läsa det ofta utan att se det.
Gud lägger inte sina värdesaker på trottoaren där vem som helst tar dem.
Han lägger dem på ställen där man måste sträcka sig och treva efter dem.
Nu kommer vi till slutet: "då ska du förstå Herrens fruktan..."
Så det är ingen enkel eller billig sak. Det är inget för enkelt.
Den arrogante mannen sa: "Jag behöver inte detta, jag är smart."
När jag studerade på Cambridge brukade vi göra narr av de religiösa.
Vi citerade en dikt av, jag tror det var Longfellow: -
"Var god, söta piga och låt den som vill vara smart."
Vi skrattade och sa: "Ni kan vara goda, men vi är smarta."
Jag har mött betydligt fler smarta än goda människor under mitt liv.
Det är mycket lättare att vara smart än att vara god.
"då skall du förstå Herrens fruktan och finna kunskapen om Gud."
Jag tror inte dessa saker någonsin kan separeras.
Kunskapen om Gud kan aldrig separeras från gudsfruktan.
Minns att det står i Jes 11: "Anden med kunskap och fruktan för Herren.
Han skall ha sin glädje i Herrens fruktan." Man kan inte separera -
kunskap om Herren från gudsfruktan. Du har inte mer kunskap om Herren -
än du har gudsfruktan i ditt liv.
Jag talar inte om ogudaktig fruktan, torterande fruktan, -
eller religiös fruktan som man lär sig via mänskliga bud -
utan om den fruktan som bara den Helige Ande kan lära ut: -
"Kom, barn, lyssna till mig! Jag ska lära er att vörda Herren."
Välsignat är Hans underbara namn! Han är villig att göra det.
Jag har varit kristen i 58 år och är mycket mer förundrad -
över Guds nåd nu än när jag blev frälst.
Jag har upptäckt allt Gud måste ta itu med.
Hade jag varit Gud hade jag inte tagit mig an mig.
Men Han gjorde det. Och Han tar sig an dig!
Hade du varit Gud hade du aldrig tagit dig an dig.
Han är fantastisk! Han är så nådig. Ordet nåd som vi misstolkat så.
Det betyder "Guds oförtjänta favör".
Hans kärlek och förbarmande som vi inte förtjänar. Vi har gjort allt -
för att inte förtjäna den. Men man kan inte förtjäna den.
Kan du förtjäna något är det inte nåd. Enda sättet att ta emot den är i tro.
Sluta försöka förtjäna den. Alla religiösa tror de måste förtjäna den.
Det finns saker vi förtjänar, men inte nåd.
Nåd kommer gratis och tas emot i tro.
Låt mig läsa dessa ord igen.
Jag anbefaller dem till dig. Jag kan dem nog utantill.
Jag vill inte vara skrytsam, men Ruth och jag memorerade -
de fem första verserna i kapitel 2 många gånger.
"Min son, om du tar emot mina ord och gömmer mina bud inom dig, -
villkor 1. Villkor 2: "så att du låter ditt öra (eng. böjer ditt öra) -
att ta vara på visheten och böjer ditt hjärta till klokheten.
...om du ropar efter insikt och höjer din röst för att kalla på klokheten, -
(passionerad bön, villkor 3) "om du söker efter den -
som efter silver...skatt, (villkor 4, ett flitigt, motiverat sökande) -
"då skall du förstå Herrens fruktan och finna kunskapen om Gud."
Så värdefullt och underbart!
Nu har jag kommit till slutet av mitt budskap -
men det vore orättvist att lämna dig med bara ett budskap.
Jag vill att du funderar igenom det jag sagt en stund.
Sedan vill jag att du överväger om du vill göra detta: -
vill du be Gud att ge dig gudsfruktan?
Han gör det inte mot din vilja, och hotar dig inte.
Han erbjuder, men du måste ta emot.
Du kanske är här som är en uppriktig kristen -
men det finns väldigt lite gudsfruktan i ditt liv.
Av det skälet finns det väldigt lite helighet, för att säga som det är.
Gudsfruktan kan inte separeras från helighet -
lika lite som helighet kan separeras från gudsfruktan.
Lyssna, jag har en stor familj och prisad vare Gud -
vandrar nästan alla av dem med Herren, vilket är underbart.
Jag tackar Gud dag och natt för det. Men jag kan säga detta: -
Det är väldigt lätt att ta Gud för givet.
Alla mina barn har känt och vandrat med Herren sedan barndomen.
Men det kan komma en tid i allas liv då man tar saker för givet -
som man inte har rätt att ta för givet.
Nu har jag gjort mitt bästa.
Känner du verkligen här ikväll att Gud har väckt behov i dig av gudsfruktan -
som är ren och varar i evighet, som förlänger ditt liv -
då föreslår jag att du gör detta om en stund, inte genast -
bara för att tillämpa det jag just undervisat.
Gör inget om du redan vandrar i gudsfruktan. Jag prisar Gud för dig.
Men måste du erkänna: "Herre, jag har vandrat efter kyrkans standard -
gått i kyrkan, lyssnat till predikningar, lagt pengar i kollekten -
men har aldrig hört talas om gudsfruktan i kyrkan."
Är det sant? Det är sant om de flesta kyrkor.
Och jag är ingen kyrkokritiker.
Jag tror passionerat på att vara del av en församling.
Jag har aldrig hittat en perfekt församling -
och gick jag med i en sådan vore den inte längre perfekt.
Med både min första och andra fru har jag alltid haft principen -
att vara medlem i en lokal församling. När vi for ut, sände de ut oss -
och när vi kom tillbaka rapporterade vi till dem. Ofullkomliga som de var -
var de bättre än ingenting.
Säg inte att du är mycket bättre än jag, för jag tror dig inte.
Har du, allvarligt talat, hört något ikväll som rört vid din längtan -
och känner hunger efter något mer?
Så förskräckligt att erbjuda mat åt den som inte är hungrig.
"Men i kväll finns gudsfruktan här som jag aldrig förstod -
men som hela Bibeln talar om från 1 Mosebok till Uppenbarelseboken.
Vad det än är, Herre. Jag förstår det inte helt, men jag vill ha det!"
Känner du så, och var väldigt försiktig, för det är lätt att gensvara -
i en sådan här atmosfär och sedan glömma - vilket inte behagar Gud.
Men är du här och säger: "Broder Prince, efter att ha hört dig -
inser jag att gudsfruktan var okänt för mig, så jag inte kunde uppskatta det -
men jag vill verkligen ha det. Jag vill be Gud att ge mig det nu."
Vill du det så stå upp just nu. Jag ska inte kalla fram någon.
Jag ska be musikerna komma och leda oss i en sång -
som jag tror passar. Men du som nu står upp -
kan säga dessa ord till Herren utan alltför mycket oväsen.
Är du redo? Säg dessa ord: "Gud min Fader -
Jag kommer till Dig genom Jesus Kristus, min Frälsare -
och i kväll har Du lagt en längtan efter gudsfruktan i mitt hjärta.
Jag ber Dig att Du från och med nu leder och undervisar mig -
och överför till mig denna underbara skatt: Herrens fruktan.
I Jesu namn, amen."
Ta en liten stund av gemenskap med Gud -
så ska musikerna leda oss i en sista handling av tillbedjan.
Vill du beställa Derek Prince undervisning -
kontakta oss och begär en aktuell produktlista.
Våra kontaktuppgifter visas på skärmen.
Översättning: Åsa Eriksson Himlen TV7