o
Derek Prince
Jumalan tunteminen Isänä
Osa 2
Kaksi, kun tunnet Isän, sinulla on koti taivaassa.
Siitä päivästä alkaen, kun pelastuin, uskoin, että
jos jatkan uskossa ja olen uskollinen, pääsen taivaaseen.
Taivas on määränpääni,
mutta en ajatellut taivasta kotinani ennen kuin opin tuntemaan Isän.
Se, mikä tekee kodista kodin, on isä.
Tämän kokemuksen jälkeen sanoin Ruthille: "Ruth, ei ole väliä sillä,
hankitko minulle hautakiven vai et, mutta jos hankit,
niin kaiverruta siihen "PÄÄSSYT KOTIIN".
Mieleeni muistuu tuttu rakas sisar Havaijilta,
joka oli siellä samaan aikaan kuin me.
Hän oli palvellut Herraa uskollisesti vuosia.
Hän oli kuolemaisillaan syöpään ja seurakunnasta, johon hän kuului,
oli sisar hänen vuoteensa ääressä 24 tuntia vuorokaudessa.
Hän sanoi usein sairaalavierailleen, että en ole koskaan nähnyt enkeliä.
Haluaisin nähdä enkelin.
Kun hän oli kuolemaisillaan, hän nousi istumaan,
ojensi kätensä ja sanoi: "Näen heitä. Näen enkeleitä!"
Seuraavana aamuna hän kuoli.
Enkelit hakivat hänet kotiin.
Millä tavoin sinä odotat pääseväsi kotiin?
Jeesuksen aikana kerjäläinen nimeltä Lasarus
tuli rikkaan miehen talon portille.
Lasarus oli sairas, täynnä paiseita, mutta hän uskoi.
Koiratkin tulivat nuolemaan hänen paiseitaan.
"Sitten köyhä kuoli, ja enkelit veivät hänet Abrahamin huomaan."
Häntä ei vienyt pois vain yksi enkeli vaan enkelit.
Yksi vahva enkeli olisi varmaan pystynyt
kantamaan tuon riutuneen ruumiin,
mutta Jumala lähetti enkelisaattueen
noutamaan köyhää katukerjäläistä.
Rikaskin kuoli ja tuonelan tuskissa hän kohotti katseensa ...
Kuinka erilainen määränpää näillä kahdella oli!
Olen vakuuttunut siitä, että Jumala haluaa lähettää
enkeleitä Häneen uskovien poikien ja tyttärien luo.
Miksi menisimme kotiin yksin? Miksi meillä ei olisi saattajia?
Jumalalla on kyllä riittäväsi enkeleitä.
On merkitystä sillä miten ihminen kuolee.
Nuorena saarnaajana luin innokkaasti John Wesleyn kirjoituksia.
Kerran hänelle tuotiin viesti, että eräs tuttu metodistisisar oli kuollut.
Wesley kysyi: "Pääsikö hän kirkkauteen vai vain rauhaan?"
Kumpaan sinä menet?
Vain rauhaan?
Vai pääsetkö Isän kotiin kirkkauden enkelisaattueessa?
On erilaista, kun Jumala on Isäsi.
Sinua odottaa koti. Et ole harhateillä.
Et ole päämäärätön kulkija vaan olet polulla, joka vie kotiin.
Kolme, Isän tunteminen antaa täyden varmuuden.
Mat 10:29:
Olinkohan oikeassa? Kyllä.
"Varpusia saa kolikolla kaksi, mutta yksikään niistä
ei putoa maahan, ellei teidän Isänne sitä salli."
Sanotaan, että kolikolla saa kaksi varpusta.
Viisi varpusta saa kahdella kolikolla. Jos ostat viisi, saat yhden
kaupan päälle. Ymmärrättekö? Ei vain neljä vaan viisi.
Varpuset olivat niin halpoja, että niitä sai
kahdella kuparikolikolla viisi.
Jeesus sanoi: "Yksikään niistä ei putoa maahan,
ellei teidän taivaallinen Isänne sitä salli".
Taisin sotkea Raamatun kohdan. Sen piti olla Mat 10:29.
Jeesus jatkaa: "Älkää siis pelätkö.
Olettehan te arvokkaampia kuin kaikki varpuset."
Joskus näkee pienen pojan tai tytön
isän sylissä poski vasten isän rintaa.
Ympärillä voi olla vaikka minkälainen kaaos ja
seinät tuntuvat kaatuvan,
mutta pikku lapsi on aivan rauhallinen,
koska hän on isän sylissä.
Näin Jumala haluaa meidänkin olevan - turvassa Isän sylissä.
Riehuipa millaisia myrskyjä hyvänsä
tai jos pahan voimat ahdistavat, olen Isäni sylissä.
Olen yli 80 vuotias ja silti haluan olla
kuin pieni lapsi Isän sylissä.
Joh 10:29 Sekoitin Johanneksen Matteukseen.
Joh 10:29: "Isäni, joka on heidät Minulle antanut, on suurempi kuin
kukaan muu, eikä kukaan voi riistää heitä Isäni kädestä."
Kun olet Isäsi kädessä, mikään ei voi riistää sinua siitä pois.
Elämme aikaa, jolloin on tärkeää olla Isän kädessä.
Maailman tila ei parane. Meno käy yhä pimeämmäksi ja hurjemmaksi.
Jos aika sallii ja pysymme hengissä,
niin ehkä tuon viimeisen viestin tästä aiheesta, mutta
elämä ei tule helpommaksi eikä turvallisemmaksi
vaan yhä vaarallisemmaksi.
Niinpä on kovin tärkeää tietää, että olet Isän kädessä.
Jeesus sanoi: "Isäni on suurempi kuin kukaan muu
eikä kukaan voi riistää sinua Isän kädestä."
Isän tuntemisesta nousee halu palvella Häntä.
Tätä usein laiminlyödään. Jeesus sanoi omasta Isäsuhteestaan,
Joh 8:29:
"Hän, joka lähetti Minut, on Minun kanssani.
Hän ei ole jättänyt Minua yksin,
koska Minä teen kaiken Hänen mielensä mukaan."
Mikä oli Jeesuksen motiivi palvella Isää?
Oliko se menestys tai kuuluisuus? Ei, vaan olla Isän mielen mukaan.
On tärkeää Kristuksen ruumiissa (seurakunnassa) palauttaa tämä
motivaatio, koska seurakuntien suurimpia ongelmia on
pappien ja julistajien välinen kilpailu.
Onko minun postituslistani pisin?
Käykö suurin osa porukkaa minun kokouksissani?
Näkyykö minun naamani mahdollisimman monilla tv-kanavilla?
Luullaan, että menestystä seuraa turvallisuus. Näin ei ole.
Totuus on, että mitä menestyksekkäämpi olet,
sitä epävarmempi olet, koska menestyksen voi menettää.
Jollain voi olla pitempi postituslista tai enemmän väkeä kokouksissa
tai enemmän näkyvyyttä tv:ssä kuin jollain toisella,
mutta missä on turvallisuutesi? Turvallisuus tulee motivaatiosta.
"Minun motivaationi", sanoo Jeesus, "on olla Isälle mieliksi."
Minun motivaationi muuttui sen jälkeen kun koin,
että minulla on Isä taivaassa.
Lapsena ja poikaiässä olin menestyshaluinen.
Minä myös menestyin. Olin luokkani parhaita,
sain stipendin Etoniin ja sieltä stipendin
King's Collegeen Cambridgeen. Minusta tuli vanhempi opiskelija
ja minut valittiin opettajaksi ja tutkijaksi jo 24-vuotiaana.
Tiedän siis mitä menestys on, mutta se ei tuonut turvallisuutta.
Sitten minusta tuli hippi ennen kuin hippejä edes oli ja
minusta tuli aseistakieltäytyjä, mikä oli hankala tilanne,
koska isäni oli eversti, isoisäni oli kenraalimajuri ja
setäni prikaatinkenraali.
Se ei ollut perheen traditioiden mukaista.
Jouduin lautakunnan eteen, jonka puheenjohtaja oli Kingsin vararehtori.
Hän kysyi halusinko palvella taisteluihin osallistumattomassa
joukkoyksikössä. Sanoin, että se sopi,
kunhan minun ei tarvitse tappaa ketään.
Niin päädyin armeijan lääkintäjoukkoihin.
Se ei kuitenkaan ollut minun juttuni.
Mutta minä pelastuin. Niin kauan kuin tepastelin opettajan viitassa
yliopiston nurmikon poikki ja kävin teellä opettajien oleskelusalissa,
en juuri tarvinnut Jumalaa.
Kun kaikki tuo riisuttiin, minusta tuli ylennyksen oikusta kasarmikorpraali.
Joskus minulta kysytään, että mikä se sellainen korpraali on?,
ja ellei ole ollut brittiarmeijassa koko asiaa on vaikea ymmärtää.
Sanoin, että tuntuu kuin olisi mato olematta mato.
Sitten minä pelastuin.
Jumala muutti minut radikaalisti ja täysin.
Ylennys tulee pelastuksen myötä.
Minut ylennettiin vastoin armeijan ohjesääntöjä
vaikka olin aseistakieltäytyjä. Minut ylennettiin korpraaliksi.
Komentava upseeri, joka oli tohtori Pohjois-Irlannista,
eversti Dan McVicker, pyysi minut puheilleen
ilmoittaakseen ylennyksestäni.
Jos ei ole ollut brittiarmeijassa, on asioita, joita ei voi ymmärtää.
Hän tervehti "hyvää huomenta, korpraali Prince".
Vastasin "hyvää huomenta, herra eversti".
Hän kysyi miten ruuanlaitto sujuu?
En osannut odottaa moista kysymystä.
Kun on ollut armeijassa muutaman kuukauden,
oppii hienotunteiseksi ja välttämään töppäilyjä.
Vastasin niin, etten mitenkään töppäisi.
Sanoin, että "se sujuu niin kuin tavallisesti, herra eversti".
Hän sanoi: "ettekö tiennyt, että te olette tämän yksikön keittokorpraali?
Vastasin, etten tiennyt. Kukaan ei ollut kertonut sitä minulle.
Hän sanoi: "Halusimme ylentää teidät,
mutta korpraalin vakanssi ei ollut auki paitsi keittiössä,
joten teimme teistä keittiökorpraalin."
Jumalan armosta en kokannut kertaakaan, koska ...
Mutta se oli silloin kun kohtasin Herran,
kun olin melkein mato olematta mato.
Minussa oli yhä hinku menestyä. Olin niin menestyshaluinen.
En välittänyt maallisesta menestyksestä,
en odottanut ylennystä upseeriksi,
mutta odotin menestyväni julistustyössä.
Jumala johdatti minut lähes täydellisen epätoivon partaalle.
Olin pastori. Jotkut tietäväkin, että pidin kolmena päivän viikossa
kokouksia Marble Archin Speaker's Cornerissa
(paikka Lontoossa, jossa kuka tahansa voi käydä puhumassa mistä tahansa).
Näimme ihmisten pelastuvan ja paranevan
ja saavan Pyhän Hengen kasteen, mikä oli tuolloin hyvin harvinaista.
Minua vaivasi kamala masennus. Ikään kuin joku sanoi minulle:
Muut onnistuvat, mutta sinä et. Jumala vei minut alas ja
Hän näytti minulle pahan hengen, joka aiheutti mielenraskauden.
Huusin Jumalan puoleen ja minä vapauduin siitä.
Jumala kuitenkin salli minun painua alas ennen kuin Hän nosti minut.
Minä olin yhä menestystietoinen ja jotenkin minua onnisti,
mutta menestys ei tuo turvallisuutta, sillä mitä menestyneempi olet,
sitä enemmän muiden menestys on uhkana.
Älkää vain sanoko, ettei tämä ongelma vaivaisi Kristuksen ruumistakin:
"Tämä on minun seurakuntani, minä olen pastori,
tämä on meidän liikkeemme, me olemme suurin jne."
En kritisoi, mutta tällainen asenne ei luo turvallisuutta.
Turvallisuus on yksinkertaista;
se on Jumalan tuntemista Isänä tavoitteena olla Hänelle mieliksi.
Motivoikoon tämä sinua olkoon tilanne mikä hyvänsä.
Voit juuttua liikenneruuhkaan, myöhästyä tapaamisesta,
hermostua pahan kerran, olet puristanut kätesi nyrkkiin
ja olet hermot kireällä ja sitten kysyt itseltäsi: "Mitä minä täällä teen?"
Miellytän Isääni. Olivatpa olot mitkä hyvänsä, minun reaktioni ratkaisevat.
Reagoin niin, että se on Isäni mielen mukaista.
En ole mestari miellyttämään Isää,
mutta olen tullut siinä paremmaksi kuin mitä olin ennen.
Minulla on kova halu miellyttää taivaallista Isääni.
En vaihtaisi tätä halua mihinkään muuhun motivaatioon,
joka on Kristuksen ruumiissa.
Siellä missä Kristuksen papit haluavat miellyttää Isää ei ole kilpailua.
Jos me kaikki haluamme miellyttää Isää,
me emme kilpaile keskenämme.
Tässä on salaisuus, joka paljastuu Isän tuntemisesta.
Kertaan neljä asiaa, jotka johtuvat Isän tuntemisesta.
Yksi, oma identiteetti;
tiedät kuka olet, koska tiedät kuka on Isäsi.
Ympärillämme on isätön sukupolvi,
joka ei ole tyytyväinen ennen kuin heillä on isä.
Meillä on ilo ja kunnia kertoa heille,
että on olemassa Isä, joka rakastaa heitä.
Isä odottaa heitä, Hän ei tuomitse eikä moiti heitä
eikä osoita heidän vikojaan ja mokiaan. Hän odottaa.
Olen ennenkin sanonut, että jos saisimme ujutettua
tämän sanoman heidän kalloonsa, monet heistä juoksisivat Isän syliin.
Sitä he kaipaavat.
Ainoa tapa, jolla voimme kertoa heille Isästä,
on tehdä se samalla tavoin kuin Jeesus kertoi Isästä opetuslapsilleen.
Se ei onnistu saarnaamalla.
Silläkin on osansa, mutta meidän tulee kertoa Isästä
elämällä Jumalan poikina ja tyttärinä, eläen Herran turvassa.
Ei kantaen raskasta kuormaa
vaan luottaen Häneen, jonka kuorma on kevyt ja ies on hyvä kantaa.
Kun muut näkevät tällaisia ihmisiä, heidän mielenkiintonsa herää.
"Miksi te olette erilaisia? Miksi teillä ei ole uurteita otsassa?
Miksi te ette syö rauhoittavia lääkkeitä?"
Siksi, että minä tunnen Isän, joka välittää minusta ja varustaa minut.
"Miksi teillä ei ole rahahuolia niin kuin monilla muilla?"
Siksi, että Isä pitää minusta huolta.
Hän ruokkii varpusetkin ja ruokkii myös minut.
Tämä ei ole aina helppoa, mutta se on tavoite ja se on ratkaisu.
Kaksi, teillä on koti taivaassa. Odotan päästä sinne.
Olen ollut matkalla 55 vuotta ja monet rakkaat veljet ja sisaret
ovat jo päässeet kotiin kuten ensimmäinen vaimoni.
Odotan jälleennäkemistämme. Kuolema ei pelota minua.
Minun on painettava jarrua, etten halajaisi sitä liikaa,
koska uskon, että tehtäväni ei ole vielä täytetty.
Haluni on täyttää Herran minulle antama tehtävä.
Jeesus sanoi: "Minun ruokani on se,
että täytän Isäni tahdon ja vien työni päätökseen".
Jumala teki nuo sanat todeksi minulle.
Joh 4:34, kerroin, että minulla on uusi ruokavalio. "Millainen?"
"Minun ruokani on se, että täytän lähettäjäni tahdon
ja vien Hänen työnsä päätökseen."
Meillä on koti taivaassa ja taivas on tullut minulle todelliseksi.
On tunteikkaita lauluja, joita ei nykyisin lauleta, mutta minä pidän niistä.
"Joskus tunnen taivasikävää. Siellä kaikki pelastetut ...
laulavat ylistystä valtaistuimen edessä."
Kuulosta imelältä, mutta se on minun mieleeni.
Ennen ajattelin monimutkaisesti ja älykkäästi ja olin syvämietteinen.
Nyt olen hyvin yksinkertainen.
Minulla on koti taivaassa ja Isä, joka rakastaa minua.
Vapahtajani odottaa minua.
Minun edelläni sinne on mennyt rakkaita veljiä ja sisaria.
Kerroin teille aiemmin Alista,
sudanilainen muslimi, jonka johdatin tuntemaan Herran.
Jumalan armoon luottaen hän on siellä.
Hän sanoo: "Kiitos. Sinun vuoksesi olen täällä."
Onko taivaassa ketään, joka sanoo sinulle samoin?
"Kiitos. Olen täällä sinun vuoksesi." Sitä sietää miettiä.
Kolmas asia on täydellinen turvallisuus.
Kävimme sitä jo tarkkaan läpi. Olet Isän käsivarsilla.
Mikään maailmankaikkeuden voima ei voi riistää sinua siitä.
Jeesus sanoi: "Minun Isäni on suurempi kuin kukaan muu".
Meillä on suurin Isä! Mahtavin Isä!
Jumala joka on kaikkien muiden jumalien yläpuolella.
Jonka kädet kannattelevat maailmankaikkeutta.
Joka loi enkelit ja tähdet ja jota ylistävät miljoonat
kirkkauden olennot taivaassa. Hän odottaa meitä pieniä ihmisiä.
Eikö ole mahtavaa?
Neljänneksi asia, joka on muuttanut minun elämääni:
Isän tunteminen on antanut motivaation palvella Häntä.
En ole rakentamassa jotain suurinta enkä yritä olla paras.
Teen työtäni ollakseni Isälleni mieliksi.
On tilanteita, joissa ei voi tehdä kummia.
Saatat istua lääkärin vastaanotolla ja hän on myöhässä
ja sinun täytyy odottaa eikä vastaanoton lehtien lukukaan maita.
Mitä teet? Miellytän Isääni asenteellani ja ajatuksillani.
Ei ole sellaista tilannetta, missä emme voisi palvella Isää,
jos vain haluamme.
Pyydän kuoroa laulamaan.
Olen jo sanonut, että minä en voi ilmoittaa teille Isää.
Ainoa, joka voi sen tehdä on Jeesus. Jos te etsitte Häntä sydämestänne
ja nöyrästi Hänen sanaansa pohjautuen, niin ajallaan ja tavallaan
Hän ilmoittaa Isän teille.
Tänään on teidän tilaisuutenne.
Ennen kun kuoro laulaa meille Graham Kendrickin laulun.
Moniko teistä kiittää Herraa Kendrickistä? Minä ainakin.
Hän on mielestäni kirjoittanut hienoja lauluja.
Yksi parhaista on "Meekness and majesty"
Kaikki hienot ihmiset eivät siis ole menneessä.
Jotkut ovat yhä elossa ja lisää on vielä tulossa.
Kun laulamme ...
Pyydän Jenkaa ja vaimoani tulemaan tänne kanssani.
Vahvistamaan ja rohkaisemaan minua.
En osaa sanoa mitä tapahtuu, mutta jos teillä on kaipuu sydämessänne
tuntea Jumala Isänä, nouskaa ja tulkaa tänne eteen
ja jos voitte polvistua, tehkää se, ja kertokaa asianne Jumalalle.
"Isä, haluan tuntea Sinut. Kiitos Jeesuksesta.
Hän on minun Vapahtajani. Hän on muuttanut elämäni.
Kuulun nyt Sinulle. Isä, haluan tuntea Sinut.
Olen matkalla, mutta haluan päästä määränpäähän.
En voi taata mitään. En tiedä mitä tapahtuu,
mutta tunnen, että Jumala on läsnä ja moni kaipaa sydämessään Isää.
"Autuaita ne, joilla on vanhurskauden nälkä ja jano, heidät ravitaan."
Jos sinulla on vanhurskauden nälkä ja jano, sinut ravitaan.
Kun laulu alkaa, Ruth ja minä menemme alas.
Sinä voit olla tässä muusikoiden kanssa.
Jos teillä on nälkä ja jano oppia tuntemaan Isä,
nouskaa ja alkakaa huutaa Jumalan puoleen ja ylistää Häntä.
Jos haluat tilata Derek Princen opetuksia, -
ota yhteyttä ja pyydä tuoteluetteloamme.
Yhteystietomme näkyvät ruudussa.
Suomennos: Kai Mäkelä