Derek Princei teenistus
Tundes Jumalat kui Isa 1/2
Me tunnistame oma suuga, mida Piibel on öelnud.
1. Johannese 3:1-3:
"Vaadake, kui suure armastuse Isa on meile andnud:
meid hüütakse Jumala lasteks ja need me olemegi!
Maailm ei tunne meid, sest ta ei tunne teda.
Armsad, me oleme nüüd Jumala lapsed,
ja veel ei ole saanud avalikuks, kes me ükskord oleme.
Me teame, et kui tema saab avalikuks,
siis me oleme tema sarnased, sest siis me näeme teda, nagu ta on.
Igaüks, kellel on selline lootus tema peale,
puhastab ennast, just nagu tema on puhas."
Aamen.
Täna tahan teile kõnelda teemal "Tundes Jumalat kui Isa".
Kõigil eksisteerib kristlik sõnavara, alustades meieisapalvest.
Kogu teadmine isa-lapse suhtest on siiras,
kuid kas meil on selles isiklik kogemus
või on need ainult religioossed sõnad?
Johannese 14:6.
See on tuttav salm evangeelsetele kristlastele.
Jeesus ütleb need sõnad: "Mina olen tee, tõde ja elu.
Üksi ei saa minna Isa juurde muidu, kui minu kaudu."
Selles Jeesuse väites on kaks põhilist elementi.
Tee ja sihtpunkt.
Mis on tee? Jeesus on tee.
Mis aga on sihtpunt?
Sellele paljud kristlased pole isegi mõelnud.
Jeesus ütleb, et keegi ei tule Isa juurde muidu, kui Ta kaudu.
Jeesus on tee, kuid Isa on sihtpunktiks.
Paljude aastate kogemuse ja vaatluse põhjal võin ma öelda,
et suured hulgad kristlasi on õigel teel, kuid pole kunagi jõudnud sihtpunktini.
Nad pole Jumalat kunagi tundma õppinud oma isana.
Nad käivad õigel teel edasi ja elavad oma elusid hästi,
nad näevad palju Jumala õnnistusi,
kuid nad on Jeesuse tuleku tegelikust mõttest ilma jäänud.
Selles sügavaks mõtteks on tuua meid Isale lähemale.
Toon siinkohal mõningaid näiteid enda elust.
Sain üsnagi dramaatiliselt päästetud keset ööd
ühes sõjaväekasarmus teise maailmasõja ajal, 1941. aastal.
See oli ühes armsas Yorkshirei linnakeses.
Ma ei teadnud midagi päästmise teoloogiast või õpetusest.
Kogesin seda isiklikult ja reaalselt.
Hiljem avastasin, et on inimesi,
kellel on õpetus, kuid pole seda kogemust.
Kui peaksin valima, siis valiksin õpetuse asemel päris kogemuse.
Tänu Jumalale mõlema eest, kuid ära rahuldu vaid õpetusega!
Päästekogemus revolutsioneeris elu dramaatiliselt.
Praegu on aasta 1998, see on ligi 57 aastat hiljem.
Olen pikalt olnud Jumalaga ega ole patu peal ''liugu lasknud'',
kuid palju kordi pole ma olnud see, kes ehk oleksin pidanud olema.
Ma ei pööranud kunagi selga Jumalale.
Jumal on õnnistanud ja kasutanud mind.
Olen jutlustanud pea 50 riigis üle maailma.
Kuid aastal 1997, ei vaid aastal 1996
on mu parem pool siin meenutamisel abiks.
Ma olen elanud nii kaua, et minevik on muutunud häguseks.
See on lihtsalt seal kaugel.
Ma tean, et just 1996. aastal tähistasin oma 50. teenistusaastat.
Meil oli oma meeskonnaga üks eriline pidu sel päeval.
Me olime Rutiga siis Hawaiil puhkamas.
Väikeses üürikorteris.
Läksime lihtsalt puhkama.
Hämmastav kui palju kordi
läheme puhkama ja lõpuks ei saagi puhata.
Peaaegu võiks teha puhkustest järelduse,
et kuhugi reisides ei saa puhata.
Sel reisil sattusin lõpuks haiglasse operatsioonile,
mille eest tänan samuti Jumalat.
Igatahes, olime seal ning olime valmis puhkama.
Igal hommikul kui tõusime, palvetasime ja ülistasime.
Samuti sõime koos.
Ühel hommikul kui me palvetasime ja ülistasime,
siis istusin voodi peal, ja minuga juhtus midagi.
See oli väga ootamatu ja füüsiline.
Kogesin Jumala väge, mis liikus mu kehas ringi,
alustades jalgadest, liikudes vööni ja sealt edasi üle kogu mu keha.
Kuid samal ajal ma otsekui kogesin,
kuidas üks käsi oli välja sirutatud minu parema kõrva juures
ja see käsi püüdis minu pähe asetada üht pealuumärgiga mütsi.
Oleksin otsekui kinni jäänud pimeduse ja valguse vahelisse konflikti.
Rutt rääkis, et isegi mu nahavärv muutus selle heitluse ajal lillakaks.
Kogemus oli täiesti kõrvalt jälgitav, mitte vaid sisemine.
Mõnda aega ei teadnud ma, mis minuga juhtuda võib.
Siis aga see vägi,
mis töötas mu sees, võitis ära selle käe,
mis tahtis mulle seda surma märgiga mütsi pähe suruda.
Midagi juhtus.
Otsekohe peale seda tajusin Jumalat kui oma isa.
Minu jaoks muutus loomulikuks, et ütlesin Jumalale "isa".
Tahan, et teaksid, mul oli õpetuslik teadmine
Jumalast kui Isast mitmeid aastaid.
Isegi jutlustasin ühe kassetiseeria, mis rääkis Jumalast kui meie isast.
Mul oli kogu teooria, mis oli tõene ja õige.
Seal polnud midagi valet või ebasiirast,
kuid mida mul polnud, oli just kogemus.
Ma olin leidnud üles õige Tee ja seda käinud,
kuid ma polnud jõudnud sihtpunktini ehk kohale.
Täna õhtul tahan rääkida sihtpunktist.
Kuidas tunda Isa?
See on täielikult muutnud minu elu ja palveelu.
Olen inglise sõjaväe taustaga
ja meie peres on kõik mehed teeninud inglise armees.
Seega olen küllaltki distsiplineeritud inimene.
Mul on olnud väga dramaatiline
ja reaalne patutundmise kogemus ega ole selles kunagi kahelnud.
Kuid mulle oli täiesti uus tunda Jumalat kui Isa.
Tänan Jumalat vanemate ning vanavanemate eest.
Nad olid korralikud inimesed, kellel oli vastutustunne,
mis tänapäeva inimestes vaevalt veel eksisteerib.
Kuid et tunda kedagi isana, seda kogemust mul polnud.
Minu perekonnas ei kallistatud üksteist.
Mäletan kui mind saadeti
9-aastaselt internaatkooli, väike koolimüts peas.
Mul oli piinlik avalikult oma emale musi anda.
Ei mäleta, et isa oleks kunagi mind sülle võtnud.
Sedalaadi suhet peres lihtsalt polnud.
Nad olid moraalsed, head ning ilusad inimesed.
Kuid oli terve peatükk armastusest,
intiimsusest ja vabadusest, mida me ei teadnud eksisteerivat.
Kui sain Püha Vaimuga ristitud, siis kogesin suurt vabanemist ja väge.
Kuid sellist läbimurret mul esialgu polnud.
Peale seda, kui pealuumärk minu kohalt eemaldati,
tundsin vaimus Jumalat kui oma isa.
Mul on teooriaid pealuumärgi ja selle tähenduse kohta.
Sündisin Indias, olen näinud teenistuses,
inimesi aidates, et lapsepõlves kogetul
on sageli määrav tähtsus täiskasvanuea vaimulikes kogemustes.
Indias elab aga rahvas, kellel on 3 miljonit jumalat.
Arvan, et mind jälitasid osad nendest ebajumalatest.
Vahest ma isegi tajusin, kuidas mingi kuri jõud oli läheduses.
Sain päästetud, ristitud, Püha Vaimuga täidetud, rääkisin keeltes,
palvetasin inimeste eest ja nägin, kuidas haiged said terveks,
kuid kogu selle aja jooksul oli kauguses midagi tumedat.
Usun, et mind jälitas vaid üks india jumalus.
Tean isegi ta nime, kuid ma ei ütle seda.
Piibel õpetab, et ei tohi mainida ebajumalate nimesid.
See olevus jälitas mind terve elu.
Rohkem kui 55 teenistusaasta jooksul
polnud selle vaimu vägi ja ligiolu polnud murtud.
Tahan öelda omast kogemusest, mis on küllaltki laiaulatuslik,
et miee lapsepõlves juhtunu on vahest kõige määravamad.
Need on raskeimad asjad, millega tegeleda.
Isegi need asjad, mis meiega on toimunud meie emaihus.
Meil on vaja Püha Vaimu,
et nende asjadega tegeleda ja et me neid asju üldse näeksime.
Ma pole psühholoog või psühhiaater.
Olen jutlustaja, kuid alates sellest erilisest kogemusest
on vaimsed kogemused muutunud.
Tahan Piibli kaudu näidata, kuidas saab Jumalaga sellist suhet.
Ma ei taha rajada oma sõnumit pelgalt isiklikule kogemusele,
rajan oma jutluse selgelt Jumala Sõnale.
Loeme Heebrealastele 1:1-2:
"Jumal, kes muiste palju kordi
ja mitmel viisil rääkis, esivanematele prohvetite kaudu,
on nüüd päevade lõpul meile rääkinud Poja kaudu.."
Inglise keelses tõlkes on kirjas "oma Poja kaudu", see on kursiivis.
See tähendab, et seda originaaltekstis tegelikult pole.
"kelle ta on seadnud kõigi asjade pärijaks,
kelle läbi ta on ka maailmad teinud."
Siin räägib Piibel kahest eri viisist, kuidas Jumal räägib.
Ta räägib prohvetite kaudu, kuid teisel viisil räägib Pojas.
Siin pole määrav isikuerinevus vaid hoopis kõnelemise viis.
Andrew Murray ütleb oma tõlkes, et Jumal kõneleb "Pojakaudselt".
Erinev lähenemine.
Prohvetid avaldasid
Jumala olemust väga laiapõhjaliselt, kuid kui Jumal tahtis end ilmutada
kui Isa, universumis vaid üks isik, kes seda võis väljendada - Isa Poeg.
Seepärast Poeg tuli maailma.
Ta tuli täitma prohvetite sõnumit.
Kuid Poeg tuli ka, et tuua ilmutust, mida polnud prohvetitel.
See oli ja on ilmutus Isast.
Johannese 17. peatükis loeme Jeesuse ülempreesterlikku palvet.
Siin ta palvetab Isa poole jüngrite pärast, kes on sealsamas.
Ühes selles osas, kus Jeesus räägib Isaga,
loeme Johannese 17:6:
"Ma olen teatavaks teinud Sinu nime inimestele,
keda Sina mulle oled andnud maailmast."
Siin mõeldakse Jeesuse jüngreid.
Tahan kahte asja siin erilisemalt välja tuua.
Mis nime Jeesus teatavaks tegi?
Juudid on 14 sajandit järjest teadnud Jumalat kui Jahvet.
Jumala Püha nimi, mida kunagi häälega välja ei öelda.
Seda vaid kirjutatakse.
See nimi polnud juutidele uus.
Seda nad tundsid pikka aega.
Mis oli see nimi, mida Jeesus oma jüngritele teatavaks tegi?
Kui sa loed Jeesuse palvet Johannese evangeeliumist,
siis sa näed, et see nimi on Jumal kui Isa.
Seda nime mainitakse ainuüksi selles peatükis kuus korda.
Jeesus tuli kehtestama Isa nime maa peale.
Sõna "manifesteeruma" on väga olulise tähendusega.
Jeesus ei tulnud vaid Isast rääkima.
Ta tuli Isa näitama.
Kuidas demonstreeris Jeesus Isa olemust apostlitele?
Elades nagu Jumala Poeg.
Ta ei kartnud ega olnud
liiga sageli meeleheitel, kahevahel, teadmata, mida teha.
Isa oli alati Temaga!
Jeesuse elus nähti üht teistsugust elu.
Inimesed olid tuttavad Moosese,
prohvetitega ja inimestega, kes tegid suuri imetähti ja tegusid.
Nad olid tuttavad inimestega, kes rääkisid vägevaid sõnu.
Kuid siin oli mees,
kes elas selle teadmisega, et Tal oli Isa taevas.
Jeesus läbi oma terve elu ilmutas inimestele Isa nime.
Sellepärast Ta ka tuli maailma.
Sellepärast Jumal Ta saatiski.
Prohvetid rääkisid Isast-Pojast, kuid nad ei saanud Teda näidata.
Loeme Matteuse 11:27
Jeesus räägib siin.
"Kõik on Isa andnud mulle, ja keegi ei tunne Poega kui vaid Isa,
ega ükski tunne Isa kui vaid Poeg ja see, kellele Poeg seda ilmutab."
Nii et keegi peale Isa ei tunne Poega ja keegi peale Poja
ei tunne Isa, välja arvatud see, kellele Poeg tahab Isa ilmutada.
Ütlen teile selgelt: mina ei saa teile Isa ilmutada.
Seda ei saa teha ükski pastor.
Ainult üks inimene saab Isa ilmutada -
see on Jumala Poeg Jeesus.
Kui sa tahad Isa tunda, siis sul on vaja Jeesuse ilmutust Isast.
Vastasel juhul me ei koge seda jumalikku ilmutust.
Jeesus jätkab siin peatükis, armastan neid sõnu..
Matteuse 11:28: "Tulge minu juurde kõik,
kes olete vaevatud ja koormatud, ja mina annan teile hingamise!"
See salm on kreeka keeles niivõrd elav.
Oh, kõik, kes kannate koormaid,
võitlete, leiate teekonna raske olevat ning mõtlete,
kas üldse kunagi pärale jõuate.
Jeesus ütleb: "Tulge Minu juurde!"
"ja mina annan teile hingamise!
Võtke enda peale minu ike ja õppige minult, sest ma olen
tasane ja südamelt alandlik, ja te leiate hingamise oma hingedele,
sest minu ike on hea ja minu koorem on kerge!"
Mis oli Jeesuse koorem? Teha Isa tahet.
See oli Tema suhe Isaga.
Jeesus ütles, et kui oleme raskustes, ärevil, pinges, segaduses,
kui me pole rahul sellega, kuidas elu läheb, siis tulge Minu juurde!
Jeesus ilmutab teile Isa!
See võib olla elumuutvaks revolutsiooniks teie jaoks.
See annab teie ellu ühe uue kuuluvuse ja suhte.
See annab teile ühe tõelise hingamise, julgeoleku.
Kui paljud võivad öelda, et naudivad puhkehetki täiel rinnal?
Tänapäeva kultuuris pole puhkuse jaoks eriti ruumi.
Seda võib otsida ilmaasjata. Kas tead, mis on puhkus?
Kas sa tead, mida tähendab lõõgastuda ja olla rahulik?
Olemas on vaid üks koht, kus sa leiad puhkuse - oma Isa süles.
Jeesus ilmutab sulle Isa.
Mina ei saa seda teha, võin sellest rääkida.
Võin su eest palvetada, kuid ainult Jeesus saab seda teha.
Tahan rääkida 4 tulemusest, mis lähtuvad Isa tundmisest.
1) See annab sulle isikliku identiteedipildi, tead, kes oled.
Läbi kogu Piibli inimesed identifitseerivad end läbi oma isa.
Kui lugeda piiblikronoloogiat, leiame "See on selle poeg,
kes omakorda on selle poeg ning seega selle pojapoeg."
Mis annab inimesele identiteedi - meil on olemas isa.
Tänapäeva inglise keeles on paljud asjad muutunud.
Mitmete inimeste perekonnanimed on tuletised nende isanimedest.
Näiteks Johnson (John)
või Williamson (William), Thomson (Tom).
Tegelikult ütlevad need nimed Tom'i, John'i ja William'i poeg.
Kuid meie ümber on sisuliselt üks identiteedivaba sugupõlv.
Põlvkond, kes ei oma selget identiteeti.
Neid on vahest kutsutud ka X-põlvkonnaks.
Mida X tähistab?
Tundmatut näitajat.
Nad ei tea, kes nad on.
Kui minu põlvkond
saaks praegusele põlvkonnale kanda oma teadmised
ning selle isa-kogemuse üle, siis sellel oleks tohutu mõju.
Usun, et maailmas on miljoneid noori,
kes on eksinud, segaduses, ärevil ja ahastuses.
Kõik sellepärast, et nad ei tunne Isa.
Ma ei usu, et ükski asi suudab neid noori piisavalt muuta
kui ainult Taevaisa juurde tulemine ning Tema tundma õppimine.
Kui sa oled täna õhtul siin ega tea, kes sa õieti oled..
Sa oled kuidagi näotu või mittejuurdnunud inimene.
Sa ei kuulu kuhugi ja sul pole tõelist identiteeti.
Sul on võib-olla minapilt, mille paned hommikul selga,
minnes peegli ette ja meikides või kuidagi teisel viisil end luues.
Kuid see pole siiras ehk tegelik identiteet.
Tõeline identiteet tuleb meie Taevaisa käest.
2) Sul on kodu taevas.
Sellest hetkest alates, kui sain päästetud, uskusin,
et kui jätkan usus, siis pääsen taevasse.
Taevas oli mu sihtpunktiks, kuid ma ei osanud mõelda taevast
kui oma kodust, kuni õppisin tundma Isa.
Selles mõttes, et isa teeb ühest kodust tõelise kodu.
Peale seda ütlesin Rutile: "Kallis, kui suren ja tahad
midagi mu hauaplaadile kirjutada, siis kirjuta "Läks koju!"
Ma mõtlen ühe Hawaiil elava usuõe peale,
kes oli meie puhkuse ajal ka Hawaiil.
Ta oli oma elus Jumalat teeninud mitmeid aastaid.
Ta oli suremas vähki.
Koguduses oli õde, kes hoolitses selle eest,
et keegi oleks iga päev ta haigevoodi juures.
Ta ütles tihti inimestele:
"Ma pole kunagi inglit näinud, kuid tahaksin väga näha."
Vahetult enne oma surma tõstis ta oma käed üles
ja vaadates taeva poole, hüüdis: "Ma näen, ma näen ingleid!"
Inglid tulid ja viisid ta koju.
Kuidas kavatsed sina koju minna?
Ühe rikka mehe maja ees oli üks kerjus, kes oli väga haige.
Tal oli keha täis mädaseid valusaid paiseid.
Siiski oli ta siiski usklik mees.
Koerad tulid koerad ja lakkusid ta veritsevaid haavu.
Edasi kirjutab Piibel,
et kerjus suri ja inglid kandsid ta taevasse esiisa Aabrahami sülle.
Mulle avaldas muljet see,
et seda kerjust ei kandnud mitte üks ingel, vaid mitu inglit!
Usun, et üks ingel oleks suutnud selle kerjuse taevasse viia,
kuid Jumal saatis nimelt terve seltskonna ingleid,
et viia taevasse see vaene haige usklikust kerjus.
Rikkast mehest räägib Piibel, et ta sattus põrgusse.
Kui teistsugune saatus!
Ma olen veendunud, et Jumal tahab saata ingleid
oma usklike poegade ning tütarde juurde.
Miks peaksime minema koju, täis üksindustunnet?
Jumalal on piisavalt ingleid.
Ma arvan, et see on tähtis, mil viisil inimene sureb.
Noore jutlustajana vaimustusin John Wesley päevikutest.
Ühel päeval kirjutab Wesley oma päevikus,
kui ta sai ta ühe metodisti usuõe surmateate.
John Wesley küsis: "Kas ta lahkus auga või lihtsalt rahuga?"
Millisel viisil lahkud sina?
Kas ainult rahus või saab sul olema auline sisenemine Isa mõisa?
Kas sind kannab sinna inglite salk?
Mõistad, et siin on vahe sees, kui sa tunned Jumalat kui Isa.
3) Omades suhet Jumal-Isaga koged sa täit turvalisust.
Johannese 10:29.
Kas on õige salm?
On jah.
"Eks müüda kaks varblast ühe veeringu eest?
Ent ükski neist ei lange ilma Isa teadmata."
See salm ütleb, et kaks varblast müüakse veeringu eest maha.
See tähendab, et viis varblast müüakse kahe veeringu eest.
Kui sa ostad neli varblast, siis sa saad viienda lisaks.
Varblased olid nii odavad, et sa said kahe veeringu eest viis lindu.
Jeesus ütles, et ükski neist ei lange ilma Isa teadmiseta.
Tõlge: Lemme-Getter Bogatkin