Derek Princei teenistus
Kuidas olla jumalamees
II osa
Kuidas töötab autoriteet taevases perekonnas?
See on üllatav, et see üllatab teid, kuidas Jeesus räägib
oma suhtest Isaga ja Isa autoriteedist.
Loeme Johannese 10:17-18
"Isa armastab mind seepärast, et ma annan oma elu,
et seda jälle tagasi võtta.
Keegi ei võta seda minult, vaid mina ise annan selle omal tahtel.
Minul on meelevald seda anda ja minul on meelevald seda võtta.
Selle käsu ma olen saanud oma iIsalt."
Jumal-Isa annab käsklusid Jeesus-Pojale ja
Jeesus täidab oma Isa käsklusi.
See idee, et on ebapiibellik omada perekonnas käske,
on iseenesest juba Piiblivastane seisukoht või arvamus.
Taevases perekonnas annab Jumal käsklusid ja Jeesus täidab neid.
Loeme Johannese 12:49-50
"sest mina ei ole rääkinud iseenesest, vaid Isa,
kes on minu saatnud, on andnud mulle käsu, mida ma pean ütlema
ja mida ma pean rääkima.
Ja ma tean, et tema käsk on igavene elu. Mida mina räägin,
Seda ma räägin nõnda, nagu Isa mulle on öelnud."
Jeesus jälgib kõigis oma õpetustes Isa käsklusi.
Sellised olid taevase perekonna suhted.
Loeme Johannese 14:31
Kui Jeesus valmistus minema Pühalt Õhtusöömaajalt kohtumisele,
mis viis Tema äraandmiseni ja sealt edasi ka hukkamisele,
ütleb ta Johannese 14:31
"vaid et maailm saaks aru, et mina armastan Isa ja teen nõnda,
nagu Isa mind on käskinud. Tõuske, läki siit minema!"
Jeesus läks sõnakuulelikkusest Isale ristisurmale vastu.
See on ülim sõnakuulelikkuse katse.
Ja loeme Heebrealastele 5:8
"Ja olles Poeg, õppis ta kuulekust selle läbi, mida ta kannatas."
Siin on kahe jumaliku olendi meelevalla skeem: Isa ja Poja.
Isa andis käsu ja Poeg õppis sõnakuulelikkust, täites käsku,
mis maksis Talle tema elu.
Siin pole lohakuse, hooletuse või sõnakuulmatuse mudelit!
Jumal on väga täpne Jumal. Ta ütleb meile, mida me
peame tegema ja siis Ta ootab, et me seda teeksime.
See mudel peaks olema üle kantud inimperekonda.
Tegelikult on Jeesusel kolm funktsiooni, mida ka pereisa
peaks oma kodus täitma.
Preestriamet, prohvetiamet ja kuninga amet.
Preestrina palvetab isa oma perekonna eest.
Mäletate Iiobi näide? Tema tõusis igal hommikul
vara ja ohverdas oma 7 poja ja 3 tütre eest Jumalale põletusohvreid.
Prohvet toob Jumala Sõna oma perekonnani.
Ja kuningas valitseb perekonda Jumala seaduste kohaselt!
Preester, prohvet ja kuningas!
Ma toonitan, et siin on autoriteet, distsipliin, sõnakuulelikkus.
See ei alga maa pealt vaid taevast!
Jumala eesmärgiks on saada selline mudel igasse perekonda!
Pereisa peaks olema preester, prohvet ja kuningas.
Oled sa endalt kunagi küsinud, miks valis Jumal välja Aabrahami?
Jumal otsis meest, kes oleks isa ja täidaks Jumala erilist
eesmärki siin maa peal.
Tal oli kogu inimrass, kelle hulgast valida.
Ja ta valis mehe, kelle nimi oli Aabraham.
Juba see nimi on eriline, sest "Ab" tähendab heebrea keeles isa.
Esimene asi, mida Jumal otsis, oli just isa.
Ja Jumal ütleb meile 1 Moosese 18. peatükis, miks ta valis Aabrahami.
Loeme 1 Moosese 18:17-
Jumal koos kahe ingliga oli teel Soodomasse, et
seda hävitada ja linna üle kohut mõista.
Ja nad peatusid Abrahami juures tema kodus.
Ja Piibel kirjutab, et inglid läksid edasi linna, kuid
Jumal viivitas ja jäi Aabrahami juurde.
Minu jaoks on keeruline mõista seda, et Jumal läks
täiesti ette teatamata Aabrahamile maa peale külla.
Ja ma ei usu, et Aabraham enne seda paaniliselt koristas oma kodu.
Tal juba oli kodu korras ja seda igas mõttes.
Kui Jumal peaks sind austama äkkivisiidiga, siis
kas sul oleks kodus asjad hästi ja korras?
Või peaksid sa häbenema?
1 Ms 18:17. Jumal ütleb:
"Kas peaksin varjama Aabrahami eest, mida tahan teha?"
Jumal tahtis oma plaane Aabrahamiga jagada.
"Aabraham saab ometi suureks ja vägevaks rahvaks ja tema
tema kaudu õnnistatakse kõiki maailma rahvaid."
Miks?
Järgmisest salmist on mitmeid tõlkeid,
kuid salmide põhiolemus on sama. See tõlge ütleb:
"Sest ma tean temast, et ta käsib oma poegi ja järeltulevat sugu.."
See siin on päris veider inglise keel.
Vana King James ütleb: "Ma tean tema kohta, et ta teeb seda."
Ja New American Standardi Piiblitõlge ütleb:
Mis ta ütleb?
" Ma olen valinud Aabrahami."
Tegelikult on päris raske teada saada, mida Piibel täpselt ütleb.
Kuid mõte pole selles. Mõte on selles, miks.
Loeme 1 Moosese 18:19
"Sest ma tean temast, et ta käsib oma poegi ja järeltulevat sugu
hoida Issanda teed ning teha, mis õige ja kohus,
et Issand võiks anda Aabrahamile, mis ta temale on tõotanud."
Mida nägi Jumal Aabrahamis?
Aabramis, kellest sai Aabraham?
Mida ta nägi temas, et ta valis Abrahami erilise rahva esiisaks?
Kõigepealt oli ta isa. Siis teadis Jumal, et ta võib usaldada Abrahami
selles, et ta käsib oma perel käia Jumala teedel.
Mitte ei soovita käia neil õigel teel või pakkuda
plaani, kuidas elada, vaid käskida oma peret.
Sõna "käskima " on üks väga ebapopulaarne sõna täna.
Kuid see on väga piibellik.
Ja see sõna tähendab täna samu asju, mida see tähendas siis.
See on isa vastutus oma pere ees kehtestada kodus jumalik kord!
Ma tahan öelda, et igas rahvuses, kus isad kukuvad selles asjas läbi,
ei saa ükski riik jääda suureks.
Kunagi oli minu kodumaa Inglismaa ka Suurbritannia,
nüüd aga inimesed ei vaevu enam seda nime kasutama,
nüüd on nimeks Ühendkuningriigid.
Tead, miks me pole enam suured? Sest isad ei täida oma rolle.
See pole mingi kõrvalteema, see on keskne probleem sinu, su pere ja
su rahva jaoks!
See on see, mida Jumal otsib!
Nüüd ma tahan korraks rääkida abielulahutuse teemal.
Tahan pöörduda Vana Testamendi viimasesse, Malakia ramatusse.
On märkimisväärne, et Vana Testamendi printsiibid on
üle korratud Malakia raamatu viimases peatükis ja Malakia
on ka Vana Testamendi viimaseks raamatuks.
Jumal pole muutnud ei oma plaani ega ka oma korda.
Täna on sõna "lahutus" kõigi inimeste huultel.
Ma usun, et paljud teist pole elanud nii vanaks kui mina
ja ma tean, et minu eluots on mulle üpris lähedal,
kuid ma kasvasin üles kahe maailmasõja vahelisel perioodil.
Ma sündisin I maailmasõja ajal Indias kuid me kolisime Inglismaale.
Koos vanematega siis kolisime Inglismaale, kui ma olin väike.
Ma kasvasin 25-aastaseks inglise kõrgema keskklassi perekonnas.
Ja kõigi nende lapsepõlveaastate jooksul kohtasin ma vaid ühte
abielu lahutanud inimest.
Kas sa usud seda?
Ja ma mõtlesin endamisi, et see on uskumatu, et ta lahutas.
Kui kiiresti on asjad Inglismaal muutunud!
On toimunud maalihe, mis ähvardab meid,
tahtes muutuda suureks laviiniks.
Ja see kannab meie rahva minema.
See on tahtlik ärapöördumine Jumalast ja tema standarditest.
Vaatame mida Jumal arvab abielulahutusest.
Loeme Malakia 2:15
Jällegi on see tõlge erinevates keeltes erinev kuid mõte on üks.
"Eks ta ole sind ühte pannud ihu ja hingega?"
Jumal lõi Aadama ja Eeva üheks.
Ta oleks neid võinud luua kaheks, kuid ta ei teinud seda.
Miks lõi Jumal mehe ja naise üheks? Loeme edasi.
"Ja mida peab tegema see üks? Looma Jumala sugu!
Kandke siis hoolt oma hinge eest ja ükski ärgu olgu truuduseta
oma nooreea naise vastu!"
Truudusetuse vaste on meie ühiskonnas petmine.
Ärgu keegi petku oma naist!
Ärgu keegi murdku oma abielutõotust!
Sest see on midagi, mida Jumal jälestab.
Loeme edasi.
"Sest ma vihkan lahutust, ütleb Jehoova, Iisraeli Jumal,"
Ja see piiblisalm jätkub edasi.
Miks tegi Jumal mehe-naise üheks?
Sest Jumal otsib jumalakartlikke lapsi.
Kui Jumal vaatab abielu peale, siis esimene asi, mille peale Ta
vaatab, on just lapsed.
Mida nad looma hakkavad?
Kuidas nad hoolitsevad vara eest, mille ma neile usaldan?
Kas nad on võimelised vastutama?
Kas nad kasvatavad oma lapsed üles Jumala tundmises?
Jumal otsib jumalikke lapsi ja pole küsimust, et monogaamne
abielu ühe mehe ja naise vahel on parim viis laste saamiseks.
1950-ndatel aastatel olin ma Londoni lääneosas ühes
väikeses koguduses pastoriks.
Kuna meie kogudusel polnud hoonet, mis oleks abiellude
sõlmimise loaga, Ingismaal peab hoonel olema registreerimisõigus,
abiellusid mõned meie koguduse liikmed perekonnaseisuametites.
Olin mitmel korral abielude registreerimisel tunnistajaks.
Inglismaal on igas perekonnaseisuametis seina peal
silt, millel on kirjas: Selle maa seaduse kohaselt on
abielu on ühe mehe ja ühe naise vaheline eluaegne liit, mis
välistab kõik teised isikud."
See on üks parimaid piibellikke abieludefinitsioone.
Ma pole kindel, kas see silt ka täna nendes büroodes olemas on.
Igal juhul seda mõtet täna enam ei praktiseerita.
Igatahes oli see lause 1950-ndatel abielumotoks.
See oli vähem kui 50 a. tagasi.
Ma tahan seda lauset ühe korra veel öelda.
Abielu on ühe mehe ja ühe naise vaheline eluaegne liit, mis
välistab kõik teised isikud.
Piibellikumat abieludefinitsiooni on raske leida.
Ja see on täpselt see, mis abielu ongi.
Jumal vihkab lahutust.
Ma ei ründa inimesi, kes on lahutanud, kuna
ma tean, et elus on ka juhtumeid, kus inimesel pole
ühtegi muud piibellikku lahendust peale lahutuse.
Ma ei ründagi neid inimesi, vaid seda süsteemi,
mis toodab endas abielulahutust!
Tänapäeva Ameerika abielulahutuste prognoos on, et 50 % kõigist
abieludest lõpeb lahutusega.
Ja inimesed kehitavad õlgu ja joovad kohvi selle peale.
Tänapäeva abielulahutuste rohkuses pole mitte midagi mõistlikku!
Kas sa tead, mis on minu arvates selle maa suurimaks probleemiks?
Lapsevanemate hoolitsuseta lapsed.
Majandusteadlastel ja riigi sotsiaalsfääri tegelastel on
muidugi sellele probleemile mitmeid lahendusi pakkuda,
kuid probleemi tuumaks on vanemad, kes üldse ei kasvata oma lapsi.
Ja kõige rohkem jätavad oma kohustusi täitmata mehed.
Kahjuks on naiste õigused teinud ühe bumerangilennu.
Naised on vabastatud õigusest alluda oma meestele ja
mehed on vabastatud õigusest elada oma elu vaid ühe naisega.
Nii et nad abielluvad, mees tüdineb oma naisest
ja jalutab minema, omamata naise ees mingeid kohustusi
ja naine jääb ühe kuni kolme-nelja lapsega üksi.
Kes on kaotanud?
Naine.
See on katastroof.
Mul on sügav südamemure üksikemade pärast.
Mul on tunne, et kogudus ei tee seda, mida ta peaks
tegema üksikemade olukorra aitamiseks.
Jaakobuse 1:27: "Puhas ja laitmatu jumalateenistus
on lesknaiste ja vaeslaste eest hoolitsemine."
Kogudus ei tee seda!
Kuid vaatame nüüd probleemi juurt-abielulahutust.
Jumal ütleb: "Ma vihkan lahutust ja tahan jumalakartlikke lapsi."
Alaealiste sõnakuulmatusele on vaid üks lahendus.
Neid võib saata riigitööle, nende tegevust võib uurida,
kuid tegelikuks ja ainsaks lahenduseks on vanemad!
Ilma lapsevanemateta ei kasva lapsed jumalakartlikeks.
Kui me hülgame selle suhtumise, siis me hülgame oma lapsed ja
anname nad Hävitaja kätte.
Minu jaoks on huvitav see,et me vaatasime Moosese raamatus
olevat teksti ja Malakia raamatus olevat teksti.
Malakia raamat on viimane raamat Vanas Lepingus ja
kirjutatud palju hiljem kui teised raamatud.
Jumal ütleb siin ikka sama asja ja Ta pole muutunud!
Ma otsin jumalakartlikke lapsi, mis on saadud pühast liidust
ühe mehe ja naise vahel.
Nii on kirjas viimases kahes salmis Vanas Testamendis.
Mul on nii hea meel, et meil on nüüd Uus Testament.
Ma kohe selgitan ka, miks. Siin räägib Jumal.
Malakia raamat 3: 23-24
"Vaata, ma läkitan teile prohvet Eelija, enne kui tuleb Jehoova
päev, suur ja kardetav! Ja tema pöörab vanemate
südamed jälle laste poole ja laste südamed vanemate
poole, et ma ei peaks tulema ja lööma maad needusega!"
Heebreakeelses tõlkes võib see kirjakoht olla väga erinev,
kuid viimane heebreakeelne sõna selles salmis on "needus".
See sõna tähendab midagi, mis on pühendatud hävingule.
See heebreakeelne sõna on viimane sõna Vanas Testamendis.
Hea, et meil on Uus Testament!
Ma ei tahaks, et Piibli viimased sõnad oleksid needusesõnad.
Kuid Jumal ütleb, et kui lapsed ja vanemad ei lepitata,
siis just needus tabab maad.
Ma tahan seda kirjakohta veelkord teile lugeda.
Malakia 3: 23-24
"Vaata, ma läkitan teile prohvet Eelija, enne kui tuleb Jehoova
päev, suur ja kardetav! Ja tema pöörab vanemate
südamed jälle laste poole ja laste südamed vanemate
poole, et ma ei peaks tulema ja lööma maad needusega!"
Pange tähele, kes esimesena peavad pöörduma.
Need pole lapsed, vaid vanemad.
Need, keda Jumal põhiliselt vastutusele võtab.
Me võime nuriseda X-põlvkonna üle või kuidas neid nimetatakse.
Me võime kõik nende vead üles lugeda,
kuid las ma ütlen sulle tõtt: nemad pole süüdi.
Meie põlvkond on süüdi, meie reetsime nemad!
Meie oleme lapsed valele teele juhatanud ega ole neile
tõde valgustanud.
Meie pole neile Jumala poolt loodud distsipliini õpetanud.
Nüüd mõistab Jumal meie üle kohut meie laste läbi.
Ja mingi aja pärast võtavad nemad elu üle ja võivad meil
selle teha väga ebamugavaks.
Juhul kui me ei tee selle suhtes midagi.
Ma usun, et laste kasvatamisel on kaks põhilst kriteeriumit:
armastus ja distsipliin.
Kumbki neist ei tööta hästi ilma teineteiseta.
Distsipliin ilma armastuseta toodab mässumeelsust.
Kuid armastus ilma distsipliinita loob vastutustundetuid inimesi.
Oleme abikaasaga 12 adopteeritud lapse vanemad.
Me küll ei näe sedamoodi välja, kuid see on tõsi.
Meie perekonnas on tänaseks 150 liiget.
Nii et mingisuguse kogemusega me Rutiga ikkagi oleme.
Ma tahan öelda, ja ma pean vaatama, et ma ei muutuks
liiga isiklikuks, aga ma olen jälginud, et lapsed, kes on
ilma keeludeta või liiga hellitatult kasvatatud,
neil on reeglina ka keeruline elu.
Kui sa tahad, et su laps oleks õnnelik,
ei tohi sa teda ära hellitada.
Mitte andes neile kõike, mida nad küsivad ja
tehes kõike, mida nad paluvad, pöördudes ümber
iga nende lause peale.
Kui sa kohtled oma lapsi selliselt, siis arvatavasti juhtub see, et
nad ootavad, et elu kohtleks neid samamoodi.
Kuid seda ei juhtu. Kui paljud teist on seda näinud?
Elu on päris keeruline.
Ja eriti kergemaks ka ei lähe.
Et kasvatada edukaid lapsi, peame siduma armastuse ja distsipliini.
Kahjuks on see aga täna harv kombinatsioon.
Meie probleem on kohustusi mitte täitvad vanemad.
Ja see väljendab end kasvatamata lastes.
Ja sealt tulebki see maalihe, mis kasvab üle laviiniks.
Ükskõik kui palju arvuteid me omame või kui paljude
ilusate autodega me sõidame, või kui palju kinnisvara meil on,
lõpuks lendab see kõik meile ikkagi näkku.
Seda juhul kui me ei tegele põhiliste vaimsete
probleemidega, milleks on isad ja nende lapsed.
Me võime üritada sellest mööda hiilida, kuid see ei õnnestu.
On üks saatus, mis saab inimesed kätte.
Mõnda aega me justkui võime Jumala seadustest mööda hiilida
ja justkui pääseda terve nahaga ja olla edukad oma elus,
kuid lõpuks jõuab Jumal ikkagi meile tee peal vastu.
Ma mäletan neid päevi, kui ma õppisin ladina keelt.
On üks ütlemine: "Pedi pina clada."
Õiglus on pikaldane.
See ütlus räägib sellest, et õiglus võib olla aeglane,
kui ühel hetkel see jõuab järgi.
Nii see on.
Nüüd selle juurest, kuidas olla mees, selle juurde,
kuidas olla jumalamees.
Kuid sa ei saa olla jumalamees, kui sa ei tea, kuidas olla mees.
See on esimene tingimus.
Ma tahan rõhutada kahte kogudusevanema juhi oskust
või kvalifikatsiooni.
Ja ma tahan, et te näeksite, et igal juhul peab
see inimene valitsema.
1 Tim 3:2-4
"Niisiis tuleb koguduse ülevaatajal olla laitmatu, ühe naise mees,
kaine, mõistlik, viisakas, külalislahke, osav õpetama,
mitte joodik, mitte riiakas, vaid leebe, rahunõudja
ja mitte rahaahne, vaid kes oma maja hästi valitseb,
kes lapsi peab sõnakuulmises kõige aususega."
Nii et kogudusevanema ülim nõue on see, et ta oskaks
oma maja ja oma peret hästi valitseda.
Kui ta seda ei tee, siis ta ei kõlba kogudusevanemaks.
Ja vanemaist rääkides...
Loeme 1 Tim 5:17
"Vanemaid, kes hästi juhatavad kogudusi, peetagu kahekordse
austuse vääriliseks, eriti neid, kes töötavad sõnas ja õpetuses."
Et olla jumalamees, pead sa oskama valitseda.
Pead oskama valitseda ja tahtma valitseda.
Meie kultuuris ei muuda see sind alati populaarseks,
tegelikult, kui sa tahad olla populaarne, siis ära koguduse
vanemaks küll hakka.
Ja kui sa tahad Jumala heakskiitu, siis on kogudusevanema amet
üks hea asi.
Tihti pead otsustama, kas sa tahad populaarsust või
Jumala sõnale kuuletumist.
Inimesed, keda motiveerib populaarseks saamine,
ei saa kunagi stabiilseteks tugevateks kristlasteks.
Tõlkis Lemme-Getter Bogatkin