o
Derek Prince
Jumala pitää seurakuntaa tilivelvollisena 2/2
V. 1979 tunsin Herran sanovan minulle: "Käynnistä radio-ohjelma."
En ollut koskaan ajatellut olevani radiosaarnaaja.
Meillä ei ollut ylimääräistä rahaa, mutta olimme pelokkaan kuuliaisia
ja aloitimme radio-ohjelman "Tänään äänessä Derek Prince".
Sitä radioitiin kahdeksaan maahan, budjetti oli 8000 dollaria kuussa
emmekä tienneet, mistä se raha oikein tuli.
Olimme kuuliaisia ja meillä oli näky.
Nykyisin ohjelmaa radioidaan 14 kielellä ja
se on kuultavissa kaikissa maanosissa.
Ohjelma on kiinaksi, venäjäksi, arabiaksi ja espanjaksi
nämä pääkielet mainitakseni.
Niin se meni: me aloitimme ja Jumala piti huolen.
Ellemme olisi aloittaneet, ei Jumalakaan olisi siitä huolehtinut.
Jeesuksen ruumiin jäseninä olemme siis tilivelvollisia Jeesukselle,
siitä mitä Hän on käskenyt meidän tehdä.
Hänen hallintoelimenään olemme tilivelvollisia Hänelle siitä
miten julistamme Hänen auktoriteettiaan.
Amerikasta puuttuu yksi tärkeä asia nykyisin: auktoriteetti.
Siitä voi paljolti syyttää seurakuntia, koska ne eivät ole pitäneet esillä
Kristuksen auktoriteettia siksi, että
seurakunnat eivät toimi Kristuksen auktoriteetin alla.
On yksi seurakunnan pää. Hänen nimensä on Jeesus.
Mikä tahansa yhteisö, joka ei ole Hänen valtansa alla,
ei ole seurakunta.
Annan käytännön esimerkin siitä, mitä tapahtuu,
kun seurakunta epäonnistuu. 2 Tes 2:3:
2. Tes 2:3
"Älkää antako kenenkään millään tavoin johtaa itseänne harhaan.
Ennen tuota päivää näet tapahtuu uskosta luopuminen ja
ilmaantuu itse laittomuus ihmishahmossa, kadotuksen ihminen."
"Laittomuus ihmishahmossa" on antikristus.
Tessalonikan kristityt odottivat Herran tuloa minä hetkenä hyvänsä
ja Paavali sanoi: "Minun on oikaistava käsitystänne.
Herra ei tule ennen kuin on tapahtunut uskosta luopuminen."
Mielenkiintoinen sana.
Kreikan sana alkutekstissä merkitsee täsmälleen
uskosta luopumista, apostasia. Se esiintyy UT:ssa vain kahdesti:
tässä kohtaa ja Apt:ssa, jossa Jerusalemin seurakunnan
johtajat syyttävät Paavalia siitä,
että hän opetti Mooseksen lain uskosta luopumista.
Uskosta luopuminen merkitsee kääntymistä pois ilmoitetusta
hengellisestä totuudesta. Paavali sanoo:
"Ennen kuin antikristus, laittomuus ihmishahmossa, ilmaantuu,
on ensin tapahduttava uskosta luopuminen." Miksi?
Koska seurakunta estää paholaisen ilmaantumisen.
Saatana on täysin tietoinen siitä,
se tuntee Raamatun paremmin kuin useimmat meistä,
ettei se voi ilmestyä antikristuksena ennen kuin
seurakunta on raivattu pois tieltä.
On siis tapahduttava seurakunnan uskosta luopuminen,
koska seurakunnan estovaikutuksen on lakattava
ennen kuin antikristus ilmestyy.
Ymmärrättekö mitä se merkitsee?
Näette vastuun, johon se meidät velvoittaa.
Me olemme antikristuksen ilmestymisen "jarruna".
Saman luvun jakeet 6-7 (jakeiden profetiaa voi tulkita):
"Te tiedätte, mikä häntä (antikristusta) vielä pidättää?
Vääryyden salainen vaikutus on jo olemassa.
Sen, joka sitä on vielä pidättämässä,
on vain ensin poistuttava tieltä."
Tämän voi tulkita kahdella tavalla.
Tässä tarkoitetaan joko Pyhää Henkeä tai seurakuntaa,
todennäköisesti molempia.
Paholaisen lopullinen ilmestyminen tässä ajassa ei tapahdu
ennen kuin seurakunnan uskosta luopuminen avaa sille tien.
Palaan tähän myöhemmin lainaamalla muutamia Raamatun jakeita.
Uskosta luopuminen on käsittääkseni jo käsillä Amerikassa.
Kristinuskoa julistavissa kirkoissa uskosta luopuminen jo näkyy:
on Jumalan pilkkaa, Kristus kielletään
ja luopumista uskosta Jumalaan provosoidaan.
Lainaan myöhemmin tätä ilmiötä profetoivia Raamatun jakeita.
Ennen pitkää uskosta on luovuttu täysin.
Mutta ennen kuin näin käy, mikä on meidän vastuumme?
Meidän pitää estää pahan voimia.
Me muodostamme hallitsevien kokouksen.
Me olemme Kristuksen auktoriteetin toimeenpanijoita.
Ei tosin kaikessa vaan tietyillä alueilla.
Tiivistäen: se mitä Jumala tulee tekemään Amerikassa,
riippuu paljolti siitä, mitä seurakunnat tekevät.
Kuulitteko? Toistanko mitä sanoin?
Se mitä Jumala tulee tekemään Amerikassa,
riippuu paljolti siitä, mitä seurakunnat tekevät.
Otan tähän tutun jakeen, joka on kaikkien esirukoilijoitten ykkösjae.
2 Aik 7:14:
"Jos Minun kansani ... teen sen maan jälleen terveeksi."
Jätin pois sanat jakeen keskeltä, mutta tämä tarkoittaa sitä,
että ennen kuin Jumala tekee maamme jälleen terveeksi,
Hänen kansansa on tehtävä jotain.
Elleivät he tee jotain, ei Jumalakaan tee maata terveeksi.
Tästä lankeaa selvä vastuu sinulle ja minulle.
Vielä yksi asia ja sitten lopetan.
Emme ole vastanneet kysymykseen
ketkä muodostavat seurakunnan?
Keitä siinä on?
Vastaukseni saattaa shokeerata teidät.
Lainaan neljää Raamatun kohtaa. Ensin Mat 28:19.
Matt 28:19
Jeesus puhuu opetuslapsilleen ylösnousemuksensa jälkeen:
"Menkää siis ja tehkää kaikki kansat Minun opetuslapsikseni:
kastakaa heitä Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen ja
opettakaa heitä noudattamaan kaikkea, mitä Minä olen
käskenyt teidän noudattaa. Ja katso, Minä olen teidän kanssanne
kaikki päivät maailman loppuun asti."
Jeesus sanoi: "tehkää kaikki kansat Minun opetuslapsikseni".
Ja Hän kehotti opettamaan heitä. Todisteena siitä, että he ovat
hyväksyneet opetuslapseuteen liittyvän vastuun, on se, että
heidät on kastettu Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen.
Kuulen rakkaiden kristittyjen puhuvan kansojen tekemisestä opetuslapsiksi.
Kenestäkään ei tule opetuslasta ennen kuin hänet on kastettu.
Kaste on merkkinä opetuslapseudesta.
Me voimme saarnata kansoille, mutta emme tee heistä
opetuslapsia ennen kuin he ovat käyneet kasteella.
Puhumme paljon kulttuurimme kristillistämisestä.
Suhtaudun tähän epäillen.
En usko, että kulttuurimme voi kristillistää.
Meidän tehtävämme on tehdä opetuslapsia,
ei kristillistää ihmisiä. Oletteko tästä yhtä mieltä?
Jeesus ei sanonut, että "menkää hankkimaan seurakuntaan jäseniä".
Monet kuitenkin ajattelevat näin:
"Meidän seurakunnassammehan on 8000 jäsentä",
mutta montako opetuslasta siinä on?
Ehkä 23.
Olen ihan tosissani.
Näytän teille, mitä tästä sanotaan. Apt. 11:26, jakeen loppuosa:
"Antiokiassa alettiin ensimmäiseksi käyttää
opetuslapsista nimitystä kristitty."
Sana "kristitty" mainitaan UT:ssa vain kolmesti.
Tässä kerroista yksi.
Millaisia ihmisiä kutsuttiin kristityiksi? Opetuslapsia. Näin on.
Niillä, jotka eivät ole opetuslapsia,
ei ole Raamatun perusteella oikeutta kutsua itseään kristityiksi.
Tässä maassa on puhevapaus,
mutta se mitä sanot, ei ehkä ole raamatullista.
Jeesus sanoi: "Menkää ja tehkää opetuslapsia ...",
mutta emme ole pitäneet Hänen käskyjään.
Mahtavia poikkeuksiakin on.
Sanon jotain ongelmasta hankkia seurakuntaan jäseniä,
jotka eivät ole opetuslapsia.
Ensiksi, kristinuskosta annetaan väärä kuva.
Kuinka monta kertaa olette kuulleet sanottavan:
"Jos kristinusko on tuollaista, en halua olla siitä osallisena".
En minäkään.
Osoitus kristillisyydestä on opetuslapseus.
Ehkä tiedättekin, että nimeni liitettiin "Opetuslapseus liikkeeseen".
En kuulu siihen liikkeeseen enkä selittele sitä sen kummemmin.
Monet Opetuslapseus liikkeen tavoitteista olivat oikeita, mutta
valitettavasti niihin pyrittiin väärin keinoin.
Niin kuin galatalaisista sanotaan: "Te mielettömät galatalaiset,
te aloititte Hengen varassa ja nyt pyritte päämäärään omin avuin".
Siinä on esimerkki Opetuslapseus liikkeen traagisesta historiasta.
Tunnustan, että olin mukana, kun liike aloitti toimia.
Mukana oli kolme muuta veljeä, joista kaksi on nyt Herran luona.
Jumala puuttui asiaan.
Emme suunnitelleet sitä emmekä edes halunneet sitä.
Jumala aloitti jotain, mutta me mokasimme sen noin vuodessa.
Tiedättekö mikä ongelma oli? Oma kunnianhimo.
Eikö se ole ollut iät ja ajat seurakuntien ongelma?
Arvelen, että kunnianhimo on seurakuntien ongelma numero yksi.
Sellaiset seurakunnan jäsenet, jotka eivät ole opetuslapsia,
aiheuttavat ongelmia viemällä aikaa niiltä,
joiden pitäisi tehdä opetuslapsia.
Paavali sanoi: "Jos ihmiset eivät opi,
ei kannata tuhlata aikaa heihin vaan jättäkää heidät".
Monet julistajat ja Jumalan miehet käyttävät tuntitolkulla aikaa ihmisiin,
jotka eivät koskaan tee uskonratkaisua. Se on vahinko.
Nyt puhumme seurakunnasta, jonka jäsenet ovat
todellisia kristittyjä eli opetuslapsia.
Nyt tulemme tärkeään asiaan.
Mitä vaaditaan, jotta tulisi opetuslapseksi?
Lainaan kahta Jeesuksen opetusta. Olette ehkä jo nähneet kirjapöydällä
uuden värikäskantisen kirjani "He karkottavat demoneita".
Sen, mistä kirjassani kerron, opin kantapään kautta.
Kauan halusin kulkea omia polkujani
Jeesuksen sanan vastaisesti.
Hän ei koskaan mesonut eikä tehnyt kompromisseja,
ei puhunut kaksimielisesti vaan Hän sanoi aina sen mitä Hän tarkoitti.
Otan kaksi asiaa, joita Jeesus edellyttää opetuslapsiltaan.
Ensin Mat 16:24-25:
"Jeesus sanoi opetuslapsilleen:
Jos joku tahtoo kulkea Minun jäljessäni ..."
Opettajan jäljessä kulkeminen juutalaisessa kulttuurissa on
opetuslapsen merkki. Opetuslapsi ei kulje opettajansa edellä,
ei edes rinnalla vaan hänen jäljessään.
Hänen ympärillään hyöri kaiken sortin tyyppejä, mutta
he eivät olleet opetuslapsia.
Ne, jotka kulkivat Hänen jäljessään, olivat Hänen opetuslapsiaan.
Jeesus jatkoi: "Jos joku tahtoo kulkea Minun jäljessäni,
hän kieltäköön itsensä, ottakoon ristinsä ja seuratkoon Minua.
Sillä se, joka tahtoo pelastaa elämänsä (sielunsa) kadottaa sen,
mutta joka elämänsä (sielunsa)
Minun tähteni kadottaa, on sen löytävä."
Tässä on kaksi vankkumatonta vaatimusta:
kiellä itsesi ja ota ristisi.
Joku on sanaillut: "Ristisi on siinä kohdassa,
jossa Jumalan tahto ja sinun tahtosi risteävät".
Se on myös paikka, jossa oma itsesi kuolee.
Jumala ei koskaan pakota meitä kantamaan ristiämme.
Meidän tulee tehdä se vapaaehtoisesti.
Jeesus jatkaa: "Jos joku tahtoo pelasta elämänsä ..."
Kreikan sana tarkoittaa myös sielua.
Jos haluat pitää kiinni elämästäsi, kadotat sen.
Jos haluat kadottaa elämäsi, löydät sen.
Sielu on ihmisruumiin yksi elementti kolmesta: henki, sielu ja ruumis.
Kolmiyhteinen ihminen luotiin muistuttamaan kolmiyhteistä Jumalaa.
Sielu on ego. Tavallisesti se tulkitaan tahdoksi, älyksi ja tunteiksi.
Yksinkertaisesti ilmaistuna sielu sanoo:
"Haluan, tunnen ja ajattelen".
Ego tulee kuolettaa. Se mitä haluat, ei ole tärkeää,
mitä tunnet, ei ole tärkeää, mitä ajattelet, ei ole tärkeää.
Tärkeää on se mitä Jumala sanoo.
Et voi olla opetuslapsi ottamatta tuota askelta ja
kuolettaa egosi omasta tahdostasi.
Jos katsot 2 Tim 3, emme avaa sitä nyt,
luvun viisi alkujaetta kuvaa ihmiskunnan tilaa viimeisinä päivinä.
Siinä luetellaan 18 hirveää syntiä.
Ensimmäiset kaksi ja viimeinen puhuvat siitä mitä rakastamme:
rakastamme itseämme, rahaa ja nautintoja.
Eräät käännökset eivät puhu "itsensä rakastamisesta"
vaan "egotismista", mutta olkoon. Selvää kuitenkin on, että meillä on
kolme dominoivaa rakkauden kohdetta:
oma itsemme, raha ja nautinnot.
1 Tim 6:10 sanoo, että "rahanhimo on kaiken pahan alkujuuri".
Kaikki Paavalin mainitsemat pahat kumpuavat rahanhimosta.
Rahanhimo näyttää olevan silmiinpistävä
liikkeelle paneva voima Amerikassa.
Ette ole eläneet yhtä pitkään kuin minä nähdäksenne, että
aina ei ollut näin anglosaksisessa maailmassa.
Olen sotilassuvusta. Kaikki esi-isäni ovat olleet brittiarmeijan upseereita.
Kaikki eivät olleet kristittyjä, mutta heidän motivaationsa
ei suinkaan ollut rahanhimo. Mikä heitä motivoi?
Sana, jota nykyisin ei kuule lainkaan: velvollisuus hoitaa virkaa.
Ihmiset ovat muuttuneet.
Jotkut teistä eivät ole eläneet riittävän kauan näkemään muutosta.
Itsensä rakastaminen, rahanhimo ja nautinnot ovat merkki
viimeisistä päivistä. Jos mikä, niin tämä aika on kaikista itsekeskeisin.
Kaikki sanat ovat itse-sanoja kuten itsensä kehittäminen,
itsestä huolehtiminen ja itsensä ilmaiseminen.
Ihmiset eivät käsitä, että nämä itse-sanat ovat kapinointia
ja kapina kasvaa.
Nämä ovat siis opetuslapseuden vaatimuksia:
kiellä itsesi, ota ristisi ja seuraa Jeesusta.
Et voi seurata Jeesusta ennen kuin olet kieltänyt itsesi ja ottanut ristisi.
Tästä koostuu seurakunta. Kaikki muu on turhuutta,
mikä ei voi täyttää Jumalan tahtoa,
koska se on Hänen tahtonsa vastaista.
Seuraava jae, Apt 11:26, on mielenkiintoinen, jakeen loppuosa:
"Antiokiassa alettiin ensimmäiseksi käyttää
opetuslapsista nimitystä kristitty".
Keitä kutsuttiin kristityiksi? Opetuslapsia.
Kellä on oikeus kutsua itseään kristityksi? Opetuslapsella.
Kellään muulla ei siihen Raamatun mukaan ole oikeutta.
Voimme käyttää kristityn titteliä, mutta se ei meille kuulu.
Vain opetuslapsilla on oikeus siihen.
Minusta tuntuu, että Herra ei antanut minulle
pelkästään aikaa ajatella mitä sanoisin,
ja muutin mieltäni useaan otteeseen ennen kuin tein päätökseni,
vaan Herra on puhunut pyhyydessään Ruthille ja minulle.
Menemättä yksityiskohtiin, mutta eilen olimme Herran läsnäolossa
ja Hän muistutti meille molemmille synneistämme,
joita olimme tehneet vuosia sitten.
Tajusin, että emme olleet missään vaiheessa
käsitelleet noita syntejä.
Ehkä jotain samaa tapahtuu joillekin täällä.
Mieleenne palautuu syntejä, joita olette suvainneet tai
ehkä unohtaneet. Mutta Jeesus ei ole niitä unohtanut.
Hän ei lue niitä tuomioksenne, mutta ne on sovitettu vasta sitten,
kun olette tiedostaneet ne, katuneet niitä ja tunnustaneet ne.
Voi olla, että moni teistä joutuu kysymään itseltään
olenko opetuslapsi vai vain seurakunnan jäsen.
Saatat olla hyvä seurakunnan jäsen ja teet kaiken hyvin, luet Raamattua,
maksat kymmenykset, käyt kirkossa etkä aiheuta harmia kellekään.
Kyse on siitä, kuinka monelle teet hyvää.
Palaamme tähän, jos Jumala suo ja jos olen hengissä.
Katsotan muuta kohtaa, jossa puhutaan opetuslapseudesta.
Luk 14
jakeet 26-27.
Nämä ovat tuskallisia sanoja.
Jos emme halua kärsiä tuskaa, emme pääse siitä irtikään.
Jae 25:
"Jeesuksen mukana kulki suuri joukko ihmisiä -
he kulkivat Hänen mukanaan, eivät seuranneet Häntä
eivätkä olleet opetuslapsia vaan
vain joukko ihmisiä, joita Jeesus kiinnosti.
Hän kääntyi ja sanoi: Jos joku tulee Minun luokseni
mutta ei ole valmis luopumaan (vihaamaan) isästään ja äidistään,
vaimostaan ja lapsistaan, veljistään ja sisaristaan,
vieläpä omasta elämästään (sielustaan),
hän ei voi olla Minun opetuslapseni.
Joka ei kanna ristiään ja kulje Minun jäljessäni,
ei voi olla Minun opetuslapseni."
On siis mahdotonta tulla Jeesuksen opetuslapseksi
täyttämättä noita ehtoja.
(Englanninkielinen käännös käyttää sanaa "vihata"
kun taas suomenkielinen käännös on "luopua".)
Ehkä sana "vihata" hämmästyttää.
Ei meitä kutsuta ehdoin tahdoin vihaamaan isäämme tai äitiämme,
vaimoamme tai veljiämme tai sisariamme.
Sana on tulkittava niin, että jos suhteemme noihin läheisiin ihmisiin
ajaa Jeesuksen edelle emmekä ole Hänelle kuuliaisia,
silloin on sanottava "ei".
Meidän tulee vihata kaikkea, mikä pitää meidät
seuraamasta Jeesusta koko sydämestämme.
Jeesus sanoo myös "joka ei luovu omasta elämästään tai sielustaan".
Tämä on meidän suojamme.
Ei meidän tule vihata ketään tai luopua kenestäkään
ellemme vihaa tai luovu omasta elämästämme tai sielustamme ja
siitä omasta itsestämme, joka vaatii: minä haluan,
minusta tuntuu, minä olen tärkeä, minä olen etusijalla,
minusta pitää huolehtia, minun oloni on tehtävä mukavaksi.
Sopiiko tämä moniin USA:laisiin? Kyllä vain.
Meidän on varottava,
ettemme pidä suhdettamme Jeesukseen itsestään selvänä.
Viimeiseksi tällä kertaa haluan sanoa,
että meidän tulee tutkistella itseämme ja sanoa:
"Herra, näytä minulle olenko minä opetuslapsi vai
vain seurakunnan jäsen? Jos olen vain seurakunnan jäsen,
Herra, auta minua muuttumaan. Aamen.
Jos haluat tilata Derek Princen opetuksia, -
ota yhteyttä ja pyydä tuoteluetteloamme.
Yhteystietomme näkyvät ruudussa.
Suomennos: Kai Mäkelä