o
Derek Prince
Jumalan tuomion kohtaaminen
Ohjelma 1
Matkustellessani eri puolilla ja liikkuessani eri piireissä
kuulen harvoin puhuttavan Jumalan tuomiosta.
Kun luen UT:ia huomaan, että siinä on usein esillä Jumalan tuomio.
Henkilö, joka puhuu siitä eniten, on Jeesus itse.
Ellemme puhu tuomiosta, näkemyksemme Jumalasta ja
sanomastamme on epätasapainoinen ja vajaa.
Miksi Jeesus kuoli ristillä?
Pelastaakseen meidät Jumalan tuomiolta ja helvetiltä.
Niin ikään harvoin kuulee nykyisin puhuttavan helvetistä.
Helvetti on yhtä totta nyt kuin 100 vuotta sitten.
Saattaisin olla jo helvetissä
ansaitsemassani ikuisessa piinassa syntieni tähden
ellei Jumala laupeudessaan olisi armahtanut.
Ilm 1:12-18.
Muistakaa, että ilmestys on Jeesuksen ilmestyminen.
Kyse ei ole antikristuksen ilmestymisestä vaan
Jeesuksen ilmestymisestä. Ilmestyskirjassa Jeesuksesta käytetään
ainakin 21:ta eri nimeä, useampia kuin muualla Raamatussa.
Seuraavassa ilmestyksistä yksi:
Ilmestyskirja 1:12
"Käännyin nähdäkseni, mikä ääni minulle puhui, ja kun käännyin,
näin seitsemän kultaista lamppua ja lamppujen keskellä hahmon,
joka oli ihmisen kaltainen.
Hänellä oli yllään pitkä viitta ja rinnan ympärillä kultainen vyö.
Hänen päänsä ja hiuksensa hohtivat valkoisina kuin valkoinen villa,
kuin lumi, ja Hänen silmänsä olivat kuin tulen liekit.
Hänen jalkansa välkehtivät kuin sulatusuunissa hehkuva pronssi,
ja Hänen äänensä oli kuin suurten vesien pauhu.
Hänellä oli oikeassa kädessään seitsemän tähteä,
Hänen suustaan pisti esiin kaksiteräinen, terävä miekka ja
Hänen kasvonsa olivat kuin loistava keskipäivän aurinko.
Hänet nähdessäni minä vaivuin Hänen jalkoihinsa kuin kuollut.
Mutta Hän laski oikean kätensä päälleni ja sanoi: "Älä pelkää.
Minä olen Ensimmäinen ja Viimeinen, iäti elävä.
Minä olin kuollut, mutta nyt Minä elän, elän aina ja ikuisesti.
Minulla on kuoleman ja tuonelan avaimet."
Olen pohtinut tätä usein viime aikoina.
Apostoleista Johannes oli luultavasti Jeesusta lähinnä.
Hän nojasi Jeesuksen rintaa vasten viimeisellä ehtoollisella.
Ylösnousemuksen jälkeen Johannes oli yksi niistä,
joille Jeesus ilmestyi Galilean rannalla ja
tarjosi aamiaista opetuslapsilleen.
Johannes oli ollut hyvin läheinen Jeesukselle, mutta
tässä kohtaamisessa Johannes vaipui Hänen jalkoihinsa kuin kuollut.
Mitä on muuttunut?
Kerron miten minä ymmärrän tämän kohdan.
Voitte olla kanssani eri mieltä ja päästä silti taivaaseen
edellyttäen, että rakastatte minua.
Mielestäni Jeesus ilmestyy tässä tuomarina.
Hän oli ilmestynyt aiemminkin,
mutta ehkä tämä ilmestyminen oli vaikutukseltaan voimakkain.
Et ymmärrä pelastussuunnitelmaa etkä UT:ia etkä kristityn elämää
ellet tiedosta, että Jeesus ei ole vain Vapahtaja vaan
Hän on myös tuomari.
Jumala, Isä, on antanut kaiken tuomiovallan Hänelle,
jotta kaikki kunnioittaisivat Poikaa niin kuin kunnioitetaan Isää.
Olen huomannut, että tämä puuttuu lähes täysin
nykyisestä karismaattisesta liikkeestä.
Jotenkin me olemme unohtaneet, että Jeesus on tuomari ja
kaikki tulevat kohtaamaan Hänet joko Vapahtajana tai Tuomarina.
Kolmatta vaihtoehtoa ei ole. Vaikka olemmekin uskovia ja
tunnemme Hänet Vapahtajana, me kohtaamme Hänet tuomarina.
On olemassa paikka, jota kutsutaan Kristuksen tuomioistuimeksi,
jonka eteen jokainen joutuu.
Luen mitä Paavali sanoo tästä. 2 Kor 5: 10
"Meidän kaikkien (Paavali puhuu kristittynä)
on tultava Kristuksen tuomioistuimen eteen, jotta kukin saisi sen mukaan,
mitä ajallisessa elämässään on tehnyt, hyvää tai pahaa."
Sana, joka on käännetty "tultava" on voimakkaampi.
Se tarkoittaa, että meidän jokaisen on pakko tulla
Kristuksen tuomioistuimen eteen.
Silloin ei mikään pysy salassa eikä mikään kätkössä.
Kaikki tuodaan päivänvaloon.
Kaikki, mitä meissä on, tuodaan täysin julki.
Sanon joskus ihmisille, että jos teidän on vaikea
tunnustaa syntejänne nyt, niin ajatelkaa kuinka paljon parempi on
tunnustaa ne nyt kuin tuoda ne julki koko maailmankaikkeudelle
Kristuksen tuomioistuimen edessä.
Me emme joudu tuomiolle, jos olemme todella Kristuksessa.
"Mikään kadotustuomio ei siis kohtaa niitä,
jotka ovat Kristuksessa Jeesuksessa."
Tuomiolla joudumme tilille siitä millaista elämää olemme viettäneet
ja miten olemme palvelleet Jeesusta tässä ruumiissamme ja
"saamme sen mukaan mitä kukin on ajallisessa elämässään tehnyt".
Kaikesta mitä olet tehnyt ajallisessa elämässä,
hyvää tai pahaa, vastaat Jeesukselle.
Huomaa, ettei ole kolmatta vaihtoehtoa.
Et voi kököttää aidalla koko ikääsi vaan on tultava aidalta alas
jommallekummalle puolelle. Tekomme luokitellaan joko
hyviksi tai pahoiksi eikä välimuotoa ole.
Kaikki mikä ei ole hyvää on pahaa.
Vastaamme Jeesukselle siitä mitä olemme tehneet.
Raamattu sanoo, että mikään kadotustuomio ei kohtaa meitä,
mutta joudumme elämästämme tilille ja paikkamme iäisyydessä
määräytyy tuomioistuimen edessä.
Tuomioistuimia on erilaisia, kuten tietänette.
Sana "tuomioistuin" on kreikaksi "bema",
jota käytetään istuimesta, jolta roomalaiset tuomarit
langettivat tuomionsa.
Kun Pilatus tuomitsi Jeesuksen, hän istui "bemalla".
On myös suuri valkea valtaistuin.
Siltä sanellaan viimeinen tuomio niille, jotka ovat jäljellä
tämän pitkän aikakauden lopulla.
On myös se tuomio, jota taannoin tarkastelimme,
kun Jeesus istuu kirkkautensa valtaistuimella ja
kaikki kansat tuodaan Hänen eteensä.
Erilaiset tuomioistuimet kertovat erityyppisistä tuomioista,
mutta nyt tarkastelemme niiden tuomiota, jotka ovat Kristuksessa.
En tarkoita kaikkia kristittyjä vaan niitä jotka ovat Kristuksessa.
On eräs tärkeä tosiasia, joka ilmenee 1 Piet 4:17-18:ssä:
"On tullut tuomion aika, ja tuomio alkaa Jumalan huoneesta.
Mutta jos se alkaa meistä, mikä onkaan niiden loppu,
jotka eivät taivu uskomaan Jumalan evankeliumia?"
"Jos hurskas pelastuu vaivoin, miten käykään jumalattoman ja syntisen!"
Mistä tuomio alkaa? Jumalan huoneesta.
Jos tässä sattuisi olemaan jokin virhe,
Pietari sanoo "jos se alkaa meistä".
Painakaa tämä mieleenne. Me joudumme tuomittaviksi ensin.
Miksi? Koska meillä on suurin vastuu.
Me olemme niitä, joilla on vastaus.
Me olemme saaneet maistaa Jumalan armoa.
Me edustamme Jumalaa maan päällä.
Se on kovin vastuullista ja siitä seuraa tilivelvollisuus.
Otan VT:sta kaksi esimerkkiä siitä,
että tuomio alkaa Jumalan huoneesta.
Ne ovat vakavia esimerkkejä. Ensimmäinen on Hes 9:ssä.
Luen koko luvun, vain 11 jaetta.
Nämä periaatteet ovat ikuisia.
"Hän (Herra) huusi kovalla äänellä, ja minä kuulin Hänen sanovan näin:
Tulkaa, te, jotka panette toimeen tämän kaupungin rangaistuksen!
Kullakin olkoon kädessään tuhoase.
Siinä samassa tuli kuusi miestä Yläportilta, siltä joka on pohjoiseen,
ja kullakin oli kädessään tuhoava ase. Heidän keskellään oli
pellavapukuinen mies, jolla oli vyössään kirjoitusvälineet.
He tulivat sisään ja asettuivat pronssialttarin vierelle.
Silloin Israelin Jumalan kirkkaus kohosi kerubien yltä,
missä se oli siihen saakka ollut, ja siirtyi temppelin oven kohdalle.
Herra huusi pellavapukuiselle miehelle, jolla oli kirjoitusvälineet vyössään,
ja sanoi hänelle: Kulje Jerusalemin halki, koko kaupungin laidasta laitaan,
ja tee merkki kaikkien niiden otsaan, jotka huokaavat ja valittavat
kaupungissa tehtävien iljettävyyksien tähden."
Jotkut sentään ymmärsivät Jumalan vaatimukset,
suostuivat Hänen tahtoonsa ja olivat kovin pahoillaan siitä,
mitä Jumalan kaupungissa, Jerusalemissa, tapahtui.
Herra sanoi: Mene sinä ensin kirjoitusvälineinesi ja tee merkki
jokaisen otsaan, joka suree ja itkee sitä mitä tapahtuu.
"Sitten kuulin Hänen sanovan toisille miehille (toiset kuusi miestä):
Kulkekaa hänen perässään kaupungin halki ja tappakaa säälittä,
ketään säästämättä. Tappakaa vanhukset ja nuoret miehet,
neidot, naiset ja lapset, tappakaa heidät viimeistä myöten,
mutta älkää kajotko kehenkään, jolla on merkki.
Aloittakaa Minun temppelistäni."
Mistä aloitettiin? Temppelistä, Jumalan huoneesta.
Niin he aloittivat kansan vanhimmista, jotka olivat temppelin edustalla.
He eivät aloittaneet vain temppelistä
vaan myös kansan vanhimmista.
"Hän sanoi sitten miehille: Saastuttakaa temppelirakennus,
surmatkaa ihmisiä esipihat täyteen. Menkää sen jälkeen kaupunkiin ja
tappakaa siellä. Kun he olivat lähteneet surmatyöhönsä,
jäin minä (profeetta Hesekiel) yksin paikalle.
Minä lankesin kasvoilleni ja huusin:
Voi, Herra! Aiotko tuhota kaikki, jotka Israelista ovat vielä jäljellä,
kun vihassasi näin lyöt Jerusalemia? Hän vastasi:
Israelin ja Juudan synti on suuri, hyvin suuri.
Maa on veren tahraama ja Jerusalemissa poljetaan oikeutta.
He sanovat: Herra on hylännyt maamme, ei Herra meistä välitä.
Niinpä en minäkään sääli enkä säästä.
Minä rankaisen heitä heidän tekojensa mukaan.
Silloin saapui pellavapukuinen mies, se, jolla oli kirjoitusvälineet vyössään,
ja hän ilmoitti: Olen tehnyt sen minkä käskit."
Tämä on hurja kuvaus Jumalan tuomiosta.
Se alkaa Herran huoneesta ja kansan hengellisistä vanhimmista ja
rangaistuksena on kuolema ja täysi tuho.
Mutta ennen tuomion panoa täytäntöön Jumala lähetti miehen,
jolla oli kirjoitusvälineet, joilla hän teki merkin
kaikkien niiden otsaan, jotka olivat murheissaan Jumalan kansan tilasta.
He ja vain he säästyivät tuomiolta, mutta tuomio langetettiin
miesten ja naisten, poikien ja tyttöjen, vanhojen ja nuorten ylle
eikä kukaan säästynyt. Periaatteet ovat ikuisia.
Seuraavaksi Hes 22 jakeesta 23 eteenpäin:
"Minulle tuli tämä Herran sana: Ihminen, sano Israelin kansalle:
Sinun maasi ei ole sadetta saanut, se jäi vedettä Minun vihani päivinä."
On vain tietty sade, joka voi puhdistaa syntisen maan, Pyhän Hengen sade.
Jos sitä sadetta ei tule, maa ei puhdistu.
Hesekiel jatkaa.
Huomatkaa järjestys, jossa ihmiset ovat tekstissä:
Englanninkielessä kaikki alkaa p-kirjaimella
profeetat, papit, ruhtinaat ja rahvas (kansa).
Jälleen aloitetaan profeetoista
ja edetään pappeihin ja ruhtinaisiin, maalliset hallitsijat,
ja viimeiseksi kansaan.
Kelle paljon on annettu, siltä paljon vaaditaan.
"Sen ruhtinaat olivat kuin ärjyviä leijonia, aina raatelemassa.
He iskivät hampaansa ihmisiin, ryöstivät heiltä talot ja tavarat
ja tekivät monesta naisesta lesken."
Huomaa, että todellinen motivaatio oli himo saada omaisuutta.
Paavali on niin oikeassa sanoessaan, että
"rahan himo on kaiken pahan alkujuuri".
Olen juuri kirjoittanut opetuskirjeen "Bileamin virhe"
Minua kiinnosti selvittää,miksi Bileam itsepintaisesti vastusti
Jumalan ilmoitettua tahtoa, jonka profeettana hän itsekin oli ollut,
ja lopulta Bileam menehtyi Jumalan rangaistukseen.
UT:sta, jossa viitataan Bileamiin kolme kertaa,
käy selväksi, että rakkaus rahaan johti hänet tuhoon.
Paavali sanoo, että rahan himo on kuin tikari,
jolla ihmiset ovat lävistäneet itsensä ja aiheuttaneet paljon surua.
Kirjettä kirjoittaessani näin sisäisin silmin kuvan ihmisestä, joka
lyö myrkytetyn tikarin omaan kehoonsa.
Sellaista on rahan himo.
Voimmeko rehellisesti sanoa, että karismaattinen liike on
vapaa rahan himosta?
Eikö ole niin, että useimmat näkyvät henkilöt ovat
kaatuneet rahan himoon?
Veljet ja sisaret, meidän on varottava, saarnaajat mukaan lukien,
rahan himoa, koska se on kaiken pahan alkujuuri.
Kaikenlainen paha voi saada alkunsa rahan himosta.
Hesekielin tekstistä näemme, että profeetat olivat korruptoituneita
rahan himon tähden. Sanonpa vain, että jos joku
väittää olevansa profeetta nykyisessä maailmantilanteessa
eikä vaadi parannuksen tekoa, niin kyseenalaistan hänet.
En luota profeettaan, joka saarnaa vain ihmisten korvasyyhyyn ja
kertoo jännittäviä tarinoita itsestään ja lupailee kaikenlaisia siunauksia
On vakava asia kutsua itseään profeetaksi, koska hän edustaa
ennen kaikkea Jumalaa ja puhuu Hänen antamia sanoja.
Minuun tekee vaikutuksen se, että Jeremian aikana,
kun Juuda hoippui tuhon partaalla, oli vain yksi profeetta, Jeremia.
Monet väärät profeetat ennustivat mahtavia tapahtumia,
kuten että Nebukadnessarin ryöstämät temppelin aarteet
saadaan takaisin parin vuoden sisällä.
Surullista oli se, että kansa kuunteli vääriä profeettoja ja
ummisti korvansa oikealta profeetalta.
Näen jotain samaa nykyisessä karismaattisessa liikkeessä.
Monet lupaavat rauhaa niille, jotka eivät elä Jumalalle ja
rikkovat Jumalan lakia ja periaatteita.
Raamattu sanoo, ettei jumalattomilla ole rauhaa.
Se, joka lupaa rauhaa jumalattomille on jumalaton itse.
Hän on väärä profeetta.
Tämä ei ole vain menneen ajan ongelma vaan
sitä on nykyajan julistavissa seurakunnissa yhtä paljon kuin
Jerusalemissa Jeremian aikaan.
Jatkamme jakeesta 26: "Sen papit rikkoivat
ehdoin tahdoin minun lakiani ja saastuttivat sen,
mikä oli minulle pyhitetty. He eivät tehneet eroa pyhän
ja epäpyhän välillä, eivät opettaneet, mikä on saastaista, mikä puhdasta,
eivätkä kantaneet huolta Minun sapattini pyhittämisestä.
Niin he häpäisivät Minun pyhyyteni."
Mikä oli pielessä?
He eivät erottaneet pyhää epäpyhästä.
Kun sanaa julistavat seurakuntien johtajat
hyväksyvät Jumalan seurakuntaan homoseksuaaleja ja
jopa vihkivät heitä papeiksi,
he tekevät täsmälleen niin kuin Hesekiel kuvaa.
Tällaista ei tapahtunut vain silloin vaan se on ajankohtaista nykyisin.
Juuri sellaisia ovat nykymaailman seurakunnat.
Hesekiel jatkaa:
"Sen hallitusmiehet (maalliset johtajat, presidentit, pääministerit)
olivat kuin susia, kuin saalista raatelevia petoja.
He vuodattivat verta ja ajoivat ihmisiä perikatoon,
anastivat heidän omaisuutensa itselleen."
En juuri tunne Amerikan politiikkaa.
Tunnustan, etten ole kiinnostunut politiikasta. Luin kuitenkin jostain,
että presidentti Clinton pitää mukanaan Raamattua ja
hän sanoo olevansa baptisti.
Haluaisin kysyä, tuskin saan vastausta, että onko hän koskaan
kuullut kirkossaan, mitä mieltä Jumala on homoseksuaalisuudesta?
Arvaan, että ei. Kenen moka? Pappien.
Onko hän koskaan kuullut Raamattuun pohjautuvaa selitystä
Jumalan tahdosta Israelia kohtaan? Arvaan, että ei.
Kuka on päävastuussa? Ei presidentti vaan seurakunta.
Jos hän olisi kuullut totuuden ja kääntynyt sitä vastaan,
silloin hän itse olisi vastuussa.
Jos hän kuunteli kristittyjen johtajien julistusta,
jotka eivät tee selvää rajaa pyhän ja epäpyhän välillä,
niin julistajat ovat vastuussa ja Jumala vetää heidät vastuuseen.
Lopuksi palaamme profeettoihin jakeessa 28 ja
lopulta puhutaan kansasta:
"Sen profeetat muurasivat huonolla laastilla,
kun näkivät olemattomia näkyjä ja ennustivat kansalleen perättömiä.
He sanoivat: ...Näin sanoo Herra Jumala...,
vaikka Herra ei ollut sanonut mitään."
Mitä tarkoittaa "muurata kehnolla laastilla"?
Toisaalla Hesekiel sanoo, että he rakensivat muurin,
mutta laasti oli huonoa. Kun sade tuli, muuri sortui.
Seurakunnissa on paljon huonoa laastia.
En hyökkää seurakuntia vastaan, sanon vain sen,
mikä minusta näyttää kiistattomalta.
On paljon julistusta, jossa ei käsitellä syntiä.
Mitä synnille on tapahtunut? Ei se mihinkään ole muuttunut.
Se on kuolemaksi ja tuhoksi.
Voit kääntää selkäsi synnille, mutta se puukottaa sinua selkään.
Jae 29: "Maanomistajat riistivät ja ryöstivät..."
Pitääkö paikkansa nykyisin?
"... sortivat köyhää ja kurjaa ja kohtelivat muukalaista vastoin lakia."
Nyt katsomme Hes 16:ta, jonka osaan ulkoa.
Siinä tuomitaan Israel ja Jerusalem,
joita verrataan Sodomaan ja Gomorraan.
Hesekiel 16:49 luettelee Sodoman synnit.
Mielenkiintoista on, että homoseksuaalisuutta ei mainita,
mutta sen sijaan kerrotaan sosiaalisista ja hengellisistä oloista,
joissa syntyy homoutta.
Kuulkaa: "Sinun sisaresi Sodoman synti oli julkea itsekkyys.
Hän vietti tyttärineen yltäkylläistä ja huoletonta elämää,
mutta kurjalle ja köyhälle hän ei avannut kättään"
Miten hyvin se kuvaakaan nyky-Amerikkaa (ja Suomea)!
Ylpeys, yltäkylläisyys, huoleton elämä ja
välinpitämättömyys köyhistä.
Noissa oloissa syntyi homoseksuaalisuutta.
Jos haluat tilata Derek Princen opetuksia, -
ota yhteyttä ja pyydä tuoteluetteloamme.
Yhteystietomme näkyvät ruudussa.
Suomennos: Kai Mäkelä