Derek Prince'i Teenistus
Kristuse valitsus 4/4
Kui võtta see pilt Apostlite teod 13 aluseks,
tahan välja tuua teatud põhimõtted.
Tahan rõhutada järgmise mõtte tähtsust:
kutsun seda määramata lõpuga ülistuseks.
Teisisõnu, olla Jumala ligiolus, ülistada Teda
ja mitte seada ajalimiiti.
See pole palvekoosolek, mis algab 19.30 ja lõpeb 21.30,
pärast seda lähevad kõik koju, hoolimata sellest,
kus Jumal on või mis Ta teeb.
See tähendab oodata Jumala ligiolus ülistusliku hoiakuga,
keskendud Jumalale, eemaldad segavad tegurid nagu toidu,
lähed Ta ligiolusse ja jääd sinna, kuniks kuuled Temalt.
Olin ükskord kirikus, kus oli kell seina peal kantsli vastas,
mis on muidugi hea koht jutlustajale.
Kuid see kell ütles: aeg on Issandat otsida!
Piiblikoht, kust see pärit on, ütleb: "Aeg on otsida Issandat,
kuni ta tuleb ja õpetab teile õigust!"
Piiranguid ei seata kella järgi, vaid Jumala sõltumatu tegutsemise järgi.
Vaatame Psalm 95, usun, et see ilmselt meeldib me ülistajatele.
Minu jaoks on see näidissalm, kuidas kuulda Jumalalt.
Kuidas pääseda Jumala ligiolusse ja Temalt kuulda.
Loen Psalm 95:1-7: "Tulge, hõisakem Issandale,
hüüdkem rõõmuga oma päästekalju poole!"
Kes teist seda tõsiselt võtavad?
Hõiskamist.
Oleme enamus seda korduvalt lugenud, kuid pole kunagi hõiskamisele mõelnud.
Mõned arvavad, et kui hõiskame, oleme hullud.
Ma olen pigem niimoodi hull kui mõne teise moodi mõistlik.
"Tulge, hõisakem Issandale, hüüdkem rõõmuga oma päästekalju poole!
Tulgem tema palge ette tänamisega, hõisakem temale kiituslauludega!"
Mõistan seda nii, et see on sissepääs Jumala ligiollu.
Sest Piibel ütleb: tuleme sisse Ta väravasse tänuga
ja õuedesse kiitusega.
Ma ei usu, et võid saada Jumala ligiolusse ilma tänu ja kiituseta.
Võid seista haledalt pikalt, hüüda appi nagu 10 pidalitõbist,
kuid sa ei pääse Jumala juurde kuni hakkad Teda tänama ja kiitma.
Väga huvitav lugu - 10 pidalitõbist Luuka 10. peatükis.
Nad hüüavad appi, Jeesus reageeris,
nad tegid nagu Ta käskis, nad said kõik terveks.
Ainult üks tuli tagasi ja tänas Jumalat.
"Ta on ainus, kes pääseb." Inglise keeles see välja ei tule.
Kõik kümme said terveks, ainult üks pääses,
ainult ühel oli otsene ligipääs Jeesuse juurde.
Kuidas? Tänu andes.
See on Jumala juurde saamise viis.
Õpetasin sellest mõned aastad tagasi
ja seal oli üks vanem jumalakartlik mees.
Ütlesin: ma ei usu, et meil on mingit õigust
Jumala ligiolusse minna ilma tänu ja kiituseta.
See kallis vend tuli mu juurde pärast, ta on vähemalt minu-vanune,
oli kristlane olnud vähemalt 50 aastat.
Ta ütles: see on esimene kord, kui mõistan,
et pean tooma tänu ja kiitust, et tulla Jumala ligiolusse.
Ta on võrratu vend Kristuses.
Järgmised 2 salmi - Psalm 95:3-4 selgitavad,
miks toome tänu ja kiitust:
"Sest Issand on suur Jumal ja suur kuningas üle kõigi jumalate.
Tema käes on maa sügavused ja tema päralt on mägede tipud.
Tema oma on meri, sest tema on selle teinud,
ja tema käed on valmistanud kuiva maa."
Olen seda vahel selgitanud nii: täname Jumalat Ta headuse eest,
kiidame Jumalat Ta suuruse eest,
kuid ülistame Teda Ta pühaduse eest.
Teine psalm ütleb: "Suur on Issand ja kõrgeks kiidetav..".
Kiitus on meie reaktsioon Jumala suurusele.
Nüüd tuleme tänu ja kiituse - valju, rõõmsa laulmise läbi
Jumala ligiollu. Nüüd muutub meeleolu täielikult.
Vaadake salmi 6: "Tulge, kummardagem.."
See pole tänuandmine ega kiitus, see on midagi muud.
Kõik sõnad, mis Piiblis on tõlgitud "ülistama", kirjeldab kehahoiakut.
Pea kummardamine, ülakeha kummardamine,
maani kummardamine nagu siin öeldakse,
põlvitamine, maha heitmine Jumala ette.
Ülistus on eelkõige kehahoiak, mitte sõnadega väljendamine.
Kiitus on sõnades, ülistus on hoiak.
Kiitus viib meid ülistuse kohta.
Ruth tuli mu juurde mõni aeg tagasi: nii paljud muusikajuhid tänapäeval
ei tea, mis vahe on kiitusel ja ülistusel.
Jõuame sellesse imelisse kohta, oleme lihtsalt Jumala ligiolus,
lõpetasime just ülistusega ja laulujuht alustab uut,
kiiret laulu ja paneb meid kõiki jälle tantsima.
Sel hetkel see enam ei sobi.
Sel hetkel peame olema Jumalaga lähedased.
Psalm 95:6-7: "Tulge, kummardagem ja põlvitagem,
heitkem maha Issanda, oma Looja palge ette!
Sest tema on meie Jumal.." Kuidas tunnustame Teda kui Jumalat?
Mis teeb Temast Jumala, mis kuulub unikaalselt Talle?
Ülistus.
Siis kui Teda ülistame, kuulutame, et Ta on meie Jumal.
Hoiatan sind, mida tahes sa ülistad, sellest saab su Jumal.
Kui kummardad raha, saab sellest su jumal.
Kui kummardad oma kõhtu, saab sellest su jumal.
Paulus räägib inimestest, kes on kõhu oma jumalaks teinud,
kui seda kummardavad.
Edasi salm 7: Sest tema on meie Jumal ja
meie tema karjamaa rahvas ja lambad, kes on tema käe all."
Kummaline on see, et selle salmi lõpus on lause lõpp
ja siis algab veel uue lõigu algus. See pole juhus.
Mis see ütleb?
"Täna, kui te kuulete ta häält.." Millal sa kuuled Jumala häält?
Kui sa oled teda ülistanud.
Olen õppinud, et mis puudutab prohveteerimist
või keelte tõlgendamist, ma ei võta seda kunagi kohe vastu.
Panen alati oma vaimsed antennid välja ja küsin:
on see tõesti Jumalalt, on see tõesti võitud.
Tavaliselt, kui see tuleb ülistuse ajal, võid olla päris kindel,
et see on Jumalalt. See on meie kaitse.
Tänan Jumalat, et mul on naine, kes on ülistaja.
Ta laulab ka natuke. Mina ei oska elu eest ka laulda.
Pean teistele toetuma.
Ma ei tea, kas teie, lauljad, mõistate,
et mõned meist peame selles teile toetuma.
Nii et ärge meid alt vedage.
Me veedame Ruthiga aega Jumala ligiolus igal hommikul ja õhtul,
me pole selles küll käsumeelsed.
Väga tihti kuuleme Jumalalt - julgustust, juhtimist, hoiatust.
90% kordadest tuleb see siis, kui oleme ülistushoiakus.
Tavapäraselt me ei saa neid, kui ütleme Jumalale: pool tundi!
See avatud lõpuga aeg, mil Jumal liigub.
See ei tähenda, et läheb rohkem kui pool tundi,
vaid, et Jumal ei lase meil ajapiiranguid seada.
Ta on sõltumatu.
Kui oled valmis terve päeva Jumala ligiolus veetma,
kuuled Temalt võib-olla väga kiiresti.
Kui aga ütled: Jumal, annan sulle 35 minutit,
siis on küsitav, kas Jumal neil tingimustel räägib.
Siin on me eeskuju - Apostlite teod 13:
nad ülistasid Issandat, paastusid, pöörasid oma mõtted ära
paljudest täiesti normaalsetest vajalikest materiaalsetest asjadest
ja ilmselt ei olnud nad ajapiirangut seadnud.
Neil polnud oma päevakava, ei teadnud, mis järgmisena juhtub
ja Jumal sekkus.
Tegelikult Apostlite teod 13 on üks otsustavamaid peatükke
Uues Testamendis, sest see on teatud mõttes misjonitöö sünd.
See sai alguse Issanda teenimisest ja paastumisest.
Kuid see on eeskuju ja selle põhiolemus on teha Jeesus peaks,
lasta Tal algatada.
Jätkame nüüd Pauluse teise misjonireisiga.
Siin on järgmised näited Jeesuse valitsemisest peana,
mis viidi ellu Püha Vaimu kaudu.
Apostlite teod 16, Paulus asus teele koos Siilasega ja
nad värbasid ka Timoteose juba päris alguses.
Tahan selle välja tuua, see on päris huvitav:
vaatame korraks 1. Tessalooniklastele 1:1.
See on kolmelt isikult: Pauluselt, Silvanuselt ja Timoteoselt.
Silvanus on teine versioon nimest Siilas.
Need kolm inimest, kellest loeme: Paulus, Siilas, Timoteos
kirjutasid selle kirja koos Tessaloonika kogudusele.
Siis öeldakse 1. Tessalooniklastele 2:6:
"Me ei otsi kiitust inimestelt, ei teilt ega muilt,
kuigi me kui Kristuse apostlid oleksime võinud olla tähtsad.."
Kes nad olid?
Apostlid. Kes olid need apostlid?
Paulus, Siilas ja Timoteos. Miks nad apostlid olid?
Kuna nad saadeti välja Püha Vaimu algatusel
konkreetset ülesannet täitma.
Pöörame tagasi Apostlite teod 16, liigume looga edasi salmi 6.
Märkate, selles peatükis vahelduvad "nemad" ja "meie",
sest selle kirjutaja oli Luukas.
Siis kui ta oli nendega, on seal "meie",
siis, kui ta ei olnud nendega, siis on seal "nemad".
Nad olid tänapäeva Väike-Aasias, salm 6 ütleb:
"Ja nemad läksid läbi Früügia- ja Galaatiamaa,
sest Püha Vaim oli keelanud neil sõna rääkimast Aasias."
Kas see pole hämmastav lause.
Sama Püha Vaim, kes inspireeris Pühakirja,
kelle läbi Jeesus oma järgijatele ütles: minge kõike maailma ja
kuulutage evangeeliumi kogu loodule,
ütleb: ärge minge Aasiasse.
Kui paljud meist oleksid seda kuulanud?
Vahel inimesed ütlevad: Jumal ei vasta mu palvetele.
Pead meeles pidama, et "ei" on samuti vastus nagu "jaa".
Vahel Ta ütleb "ei", kuid sa ei pea seda vastuseks.
Edasi: "Kui nad jõudsid Müüsiani, püüdsid nad matkata Bitüüniasse,
aga Jeesuse Vaim ei lubanud."
Kui püüad seda ette kujutada, siis nad läksid kirde suunas
läbi Väike-Aasia, nad püüavad pöörata vasakule
Aasia provintsidesse, kuid see keelatakse.
Siis nad üritavad minna paremale Bitüüniasse, neid keelatakse.
Neil polnudki valikut, nad pidid minema edasi kirdesse.
Sinna minnes jõudsid nad Troasesse.
Kas sa ei arva, et nad olid ilmselt segaduses.
Loeme, mis Troases juhtus, salm 9:
"Ja Paulus nägi öösel nägemuse: üks makedoonia mees seisis ja
palus teda: "Tule meie juurde Makedooniasse ja aita meid!"
Siis nad hakkasid mõistma.
"Kui ta oli seda nägemust näinud, püüdsime kohe minna Makedooniasse,
olles veendunud, et Issand on meid kutsunud
neile evangeeliumi kuulutama."
Paulus oli tõeline juht. Teate, kuidas seda näeme?
Tal oli visioon, kuid seal ei öelda: "tema veendus",
seal öeldakse: "meie veendusime".
Ta andis selle edasi oma meeskonnale.
See on juhtimine.
Mitte, et mina teen kõik otsused ja ütlen teile, mis peate tegema.
Mina kuulen Jumalalt ja me koos otsustame,
mis Jumal tahab, et me teeksime.
Edasi me ei loe, kuid järgneva 19 sajandi valguses
oli see üks otsustavamaid liikumisi algkoguduses.
Nad käisid Väike-Aasias, mis on peamiselt tänapäeva Türgi
ja see on 13 sajandit olnud täiesti muslimiala.
Kristlusest pole seal pea jälgegi.
Kuid Jumal lükkas nad Väike-Aasiast välja, millisesse maailmajakku?
Euroopasse.
See oli esimene kord, kui evangeelium Euroopasse jõudis
ja selle tõi sinna paganate apostel.
Kui vaatad tagasi ajalukku, milline maailmajagu säilitas kristliku usu
läbi kogu pimeda keskaja?
Euroopa.
Millisest maailmajaost läksid seejärel esimesed misjonärid välja?
Euroopast.
Teisisõnu, Euroopal oli täiesti eriline koht Jumala tulevikuplaanis.
Paulus ja Siilas ei teadnud seda, kuid Püha Vaim teadis.
Oleksid nad vaid enda tarkusele ja plaanidele toetunud,
oleksid nad eksinud.
Kuid Jumal viis evangeeliumi Euroopasse väga olulisel hetkel
ja pani aluse kristlikule usule seal.
Teiseks avaldab mulle muljet see, et kui nad Filippisse jõudsid,
sai saatan väga vihaseks.
Paulus palvetas orjatari eest, kel oli lausuja vaim ja
tüdruk sai vabaks, tema isandad kaotasid raha,
mis ta tulevikuennustustest sisse tuli.
Kogu linn hakkas mässama. Paulus ja Siilas võeti kinni,
neid peksti ja visati kõrge turvalisusega vanglasse.
See oli täiesti ebaloogiline. Sel polnud mingit loogilist alust.
Mis selle põhjustas?
Saatan oli väga vihane, sest tungiti tema territooriumile.
Paljud tõlgendavad seda mitmeti, kuid Paulus ütles 2 Korintlastele:
Jumal saatis saatana ingli teda rusikatega lööma.
Ta palvetas kolm korda, kuid Jumal ütles: ei, ma ei võta seda ära.
Selle kohta on palju teooriaid, ma ei püüagi tõestada,
et mul on õigus, kuid ise usun, et see ingel keerutas üles häda
pea igas linnas, kuhu Paulus läks.
Kõigil teistel apostlitel polnud see nii.
Polnud pea ühtki linna, kuhu Paulus läks, kus poleks toimunud rahutusi.
Usun, et selle taga oli see saatana ingel.
Rõhutan aga, et saatan oli väga vihane,
kuna tungiti tema territooriumile.
Siis aga näeme ka, et Jumal sekkus tohutul viisil.
Ta saatis maavärina, raputas vanglat, avas uksed,
päästis vangid vabadusse.
See oli tõeliselt kõrgetasemeline strateegia -
Jumal ja saatan olid ülimalt huvitatud, mis Filipis toimus.
Veel üks tähelepanek: Paulusel keelati minna Aasiasse.
Hiljem oma töös, Apostlite teod 19 läks ta Efesosse,
mis oli peamine linn Aasias ja saavutas parimad tulemused
oma teenimistöös.
Kas me ei peaks selle üle mõtlema?
Oleks ta sinna varem läinud, usun, et ta oleks kõik ära rikkunud.
Maapind polnud valmis.
Jumal rääkis meile Ruthiga ja ütles: mina juhatan teid kohtadesse,
kus pinnast ette valmistatakse. Ta ütles:
võib juhtuda, et lähete päris üllatavatesse kohtadesse.
Oleme seda näinud. Olime Suurbritannias eelmisel aastal.
Läksime mõnda kohta, mida mina poleks valinud.
Kuid nägime päris hämmastavaid tulemusi.
Oleksime me valinud suured rahvahulgad ja kuulsad kohad,
poleks me iial sinna läinud.
Annan teile lõpetuseks teatud lihtsad põhimõttelised tingimused,
mida peame täitma, kui tahame kuulda Jeesuselt kui koguduse pealt.
Võiksin anda teile kirjakohti, kuid ma ei tee seda,
ma annan teile viited, saate ise vaadata.
Kõigepealt peate mõistma vajadust Temalt kuulda.
Meie peame mõistma oma vajadust.
Teiseks, Paulus ütleb Roomlastele 12:1-2,
et tooge oma ihud Jumalale elavaks ohvriks ja teie meeled uuendatakse,
et võiksite teada Jumala tahet.
See on üldine põhimõte, et leida Jumala tahe,
peame andma end täielikult Jumalale kättesaadavaks.
Meie ihu peab saama ohvriks Tema altaril.
Kolmandaks, Matteuse 6:10 on meil Meie Isa palve algus,
mis on näidis. Jeesus ütles, et palvetage nii:
"Meie Isa, kes sa oled taevas!" Mis see "pühitsetud" tähendab?
Ülistatud, me ülistame Sind! Pühitsetud olgu Sinu nimi!
Järgmisena peame end Jumala plaanidega kooskõlla viima.
Mitte et meie plaanid täituksid, vaid et Jumala plaan täituks.
Mis on Jumala plaan? Sinu riik tulgu.
Meil ei ole tegelikult õigus oma palveid vastatud saada,
kuni me pole teadlikult otsustanud end Jumala eesmärgiga kohandada,
milleks on Tema riik maa peal.
Seejärel: Sinu tahtmine sündigu! See tähendab:
Jumal, mitte mida mina tahan, vaid mida Sina tahad!
Roomlastele 8:14 ütleb: "Sest kõik, keda iganes Jumala Vaim juhib,
on Jumala lapsed (Jumala täisealised pojad).
Peame saama sõbraks Püha Vaimuga.
Püha Vaim ei ole teoloogia, Ta on isik.
Püha Vaim on sama palju isik kui Jumal Isa või Jumal Poeg.
Kui tahad olla juhitud Püha Vaimu poolt, pead Temaga sõbraks saama.
Pead Ta suhtes tundlik olema. Ta pole diktaator,
Ta on tuvi, Teda on kerge ehmatada,
sa võid Ta ära ajada.
Veel üks ettevaatusabinõu: kontrolli Piibli kirjakohtadega.
Mis tahes sa usud, et on Jumala juhtimise ilming,
kontrolli seda Piibliga.
Sest kogu Pühakiri on antud Jumala inspiratsioonil.
Kui see on Püha Vaimult, kes Pühakirja kirjutas,
ei lähe Tema juhtnöörid kunagi Piibliga vastuollu.
Loetlen need tingimused veelkord: tunne ära oma vajadus,
anna oma ihu,
kohandu Jumala eesmärgiga, milleks on Tema riik,
alluta oma tahe Tema tahtega, saa sõbraks Püha Vaimuga ja
kontrolli kõike Pühakirjaga.
Mis on mõned levinud takistused, siin on vaid mõned:
kõigepealt, meie inimlik ülbus. Arvan, et see on suurim probleem.
Mu teenimistöös oli periood, mil usun, et ma polnud Jumala tahtes.
Sattusin olukorda, mis oli täis probleeme.
Kui vaatan tagasi ja küsin endalt, kuidas see juhtus,
siis arvan, et peamiseks põhjuseks oli ülbus minus.
Põhimõtteliselt usun, et kogu eksitusel Kristuse ihus
on üks sissepääs - see on uhkus.
Kui me pole uhked, siis ei saa meid iialgi petta.
Usun, et üks suur takistus Jumalalt kuulda, on meie uhkus.
Piibel kutsub seda "elukõrkuseks".
Soov olla Jumalast sõltumatu.
Kui Jeesust kiusati, et Ta templi katuselt alla hüppaks,
siis Ta keeldus. Ta oleks võinud seda teha.
Kuid Ta ei teinud iialgi midagi, mis näitaks Tema väge lahus Isast.
On veel muud levinud takistused, loetlen need, võid nende üle mõelda:
harjumuste või traditsioonide takistus.
Traditsioon on tegelikult kollektiivne harjumus.
Kõik harjumused ega kõik traditsioonid pole halvad.
Kuid kui me ainult järgime traditsioone, paneme Jumalast mööda.
Arvan, et traditsioon oli suurim barjäär, mis takistas juutidel
Jeesuse eluajal Tema õpetust vastu võtmast.
Veel üks levinud takistus on hirm. On teatud tüüpi hirme:
inimestekartus - mida inimesed ütlevad.
Kahetsusväärselt paljud kristlased lasevad end rohkem mõjutada
inimeste arvamustest kui Jumala arvamusest.
Teiseks: hirm tundmatu ees.
Me pole seda kunagi varem nii teinud!
Tahad öelda, et meil polegi päevakava? Meil polegi infolehte?
Kuidas me teame, mida teha?
Lihtsalt lase sel juhtuda ja vaata, mis sünnib.
Seejärel: hirm sõltuda.
Arvan, et see on võib-olla kõige tugevam.
Me tõesti ei taha sõltuda Jumalast.
Tahan sellega seoses midagi välja tuua:
patu olemus ei ole soov teha kurja,
see on soov olla sõltumatu Jumalast.
Algne motiiv Eedeni aias oli õige: olla nagu Jumal,
teha vahet heal ja kurjal, see oli hea, see pole paha.
Vale oli aga see, et nad tahtsid seda Jumalast sõltumatult.
Mil tahes on meis see soov olla Jumalast sõltumatud,
pole me päriselt vabad patu valitsuse alt.
Kordan veelkord üle. Kui seda teen,
siis võib-olla pead tegema natuke sisemist inventuuri.
Mis on üldlevinud takistused: 1. Ülbus - elukõrkus,
2. Harjumused, traditsioonid.
Usun tõesti, et enamus asju kirikus tehakse, mitte sellepärast,
et Jumal on seda öelnud, vaid sellepärast,
et me oleme alati nii teinud.
Olen seda uurinud - umbes 5 aastat võtab aega,
et alustada religioosset traditsiooni.
Olen olnud osa gruppidest, kes alustasid Vaimu väes,
viie aasta pärast on nad aga kinni traditsioonis.
Seejärel: inimestekartus, hirm tundmatuse ees
ja hirm sõltuda Jumalast.
Peame need asjad võitma, kuid pean ütlema,
et asi on seda riski väärt.
Kui soovite rohkem infot Derek Prince'i materjalide kohta UKs,
tellige DPM materjalide kataloog telefonil: +44 1462 492100
või külastage teenistuse kodulehte: www.dpmuk.org.
Tõlge: Riina Karik