Jesu Herravälde
Avsnitt 2 Del 1
Jag vill se på några exempel på förverkligandet av denna princip -
i Nya Testamentets församling.
Vad det betyder att vara under Jesu herravälde -
och hur det herraväldet förverkligas.
Jag har valt att börja med ett specifikt exempel -
som är Paulus apostlaskap.
I Paulus apostlaskap finner jag ett perfekt och komplett mönster -
av vad Jesu herravälde borde innebära.
Det är viktigt att fokusera på Paulus för han blev apostel efter pingstdagen.
Han var inte bland de tolv som utsågs medan Jesus gick på jorden.
På sätt och vis kan man säga att vi inte kan återskapa -
det Jesus gjorde här på jorden.
Men det finns ingen orsak varför vi inte kan förvänta oss att återupprepa -
den Helige Andes gärningar efter pingstdagen.
Så om vi läser 1 Tim 1 -
förklarar Paulus här grunden för sitt apostlaskap.
1 Tim 1:1.
"Från Paulus, Kristi Jesu apostel på uppdrag av Gud, vår Frälsare, -
och Kristus Jesus, vårt hopp".
Paulus spårar sitt apostlaskap tillbaka till Gud Faderns herravälde -
och det kom genom Jesus Kristus -
som var under Faderns herravälde men är huvudet över församlingen.
I slutet av Matteusevangeliet sa Jesus efter uppståndelsen: -
"Jag har fått all makt i himlen och på jorden."
Ibland föreställer jag mig detta som att -
källan till all auktoritet är Gud Fadern -
men Han har vidarebefordrat den till sonen Jesus Kristus -
eftersom Jesus bevisade sig vara absolut värdig att ha auktoritet.
Hur bevisade Han det? Genom att vara fullständigt lydig mot auktoritet.
Förutsättningen för att utöva auktoritet är att man själv kan stå under sådan.
Jag föreställer mig på sätt och vis auktoritet -
som en stor kupol däruppe. Det är Guds tron.
Under den finns en enormt stor, stark krok -
som är Jesus Kristus.
All auktoritet i hela universum, bland änglar, människor och överallt -
utgår från denna krok. Allt hänger på kroken Jesus Kristus.
Jesus är kanalen och överföraren av Guds auktoritet till hela universum.
Han har i synnerhet en särskild relation till församlingen -
som är Hans kropp. Gud har lagt allting under Hans fötter.
Men vi är inte bara under Jesu fötter. Som kroppsdelar är vi hopfogade -
med Honom som är huvudet. Han som huvudet styr kroppen -
på ett annorlunda sätt, från vilken del som helst av universum.
Låt oss anta att jag är sergeant (som utbildar soldater, övers anm) -
vilket Gud förbjude, -
och jag ger order till en skvadron. Jag styr soldaterna med mina order.
Men jag styr min egen kropp på ett helt annat sätt.
Jag behöver inte ge den order. Jag bara fattar beslut och kroppen gör så.
Så vi har en unik relation med Jesus -
som ingen annan i universum har. Visst är det en fantastisk tanke?
Ett av våra problem som kristna är att vi inte uppskattar oss själva.
Vi har inget begrepp om hur värdefulla och viktiga vi är.
Det smärtar mig alltid att höra kristna förringa sig själva.
Visserligen är vi inget i oss själva -
men vår relation till Jesus Kristus gör oss till universums viktigaste folk.
Vi är den avgörande faktorn i allt som rör mänskligheten -
enbart på grund av denna relation.
Så vi ser att Paulus apostlaskap hade sitt ursprung hos Gud Fadern -
och överfördes genom Jesus Kristus.
I Gal 1 talar Paulus om apostlaskapet igen, men spårar det i motsatt riktning.
Gal 1:1. "Från Paulus, apostel, -
utsänd inte av människor eller genom någon människa utan av Jesus... -
och Gud, Fadern, som har uppväckt honom från de döda."
I 1 Tim ser han auktoritetsordningen från Gud Fadern, genom Jesus.
I Galaterbrevet ser han den genom Jesus upp till Fadern.
Men ursprunget till hans apostlaskap var Gud Fadern -
som verkade genom Sonen Jesus Kristus. Detta avgjordes i himlen -
men måste omsättas i praktiken på jorden.
Vi måste läsa Apg 13.
Här finns ett mönster för hur himmelsk auktoritet -
överlämnas och omsätts praktiskt i församlingen.
Jag vill påstå att det inte finns något tänkbart skäl -
till att det som hände i Apg 13 i församlingen i Antiokia -
inte kan återskapas i en församling var som helst på jorden i dag.
Det är viktigt eftersom det involverar framväxten av apostolisk tjänst.
Vi läser Apg 13:1-4.
"I församlingen i Antiokia fanns det profeter och lärare, -
Barnabas, Simeon som kallades Niger". Niger betyder "svart".
Så han var mörkhyad. "Lucius från Cyrene, -
Manaen, fosterbror till landsfursten Herodes".
Han tillhörde alltså den härskande familjen.
"samt Saulus." Fem män som erkändes som profeter och lärare.
Är vi redo att acceptera att det kan finnas profeter och lärare i dag?
Bra.
"När de tjänade Herren och fastade". Jag kontrollerade med NIV-bibeln -
precis innan jag började tala, och den säger inte "tjänade" utan "tillbad".
Det är en välgrundad översättning. Hur betjänar vi Herren?
Genom tillbedjan. Det är ett sätt att betjäna Herren.
Medan de betjänade Herren, tillbad och fastade...
Att fasta är en av de saker som återställs i församlingen.
Lite emot vissa människors böjelse.
Jag blev frälst i brittiska armén 1941.
Eftersom jag var i armén och nästan genast sändes över havet -
tillbringade jag nästkommande tre år i Nordafrikas öken -
utan en kyrka i sikte och sällan en pastor eller präst.
Jag var beroende av Gud, Bibeln och den Helige Ande.
Jag hade ingen annan källa och på ett sätt måste jag säga att jag är tacksam.
För då läste jag igenom Bibeln ett antal gånger.
När jag senare började gå i kyrkan märkte jag -
att Bibeln innehåller mycket som aldrig nämns. Men jag hade läst det.
Gud gjorde klart för mig på ett sätt jag inte kan förklara -
att jag skulle fasta en gång varje vecka. Jag valde onsdagar.
Under min fortsatta militärtjänstgöring de nästkommande 4 1/2 åren -
fastade jag varje onsdag.
När vi var i öknen i Egypten -
bodde jag i en lastbil med elva andra soldater.
Jag förde befäl över en trupp bårbärare.
Åtta hädande, ogudaktiga, brittiska soldater -
som inte ville vara bårbärare.
Vi bodde i en tre ton tung lastbil med två chaufförer -
så det var tio plus mig och jag skulle vara ansvarig för alltihop.
Vi blev kända i enheten som Princes pionjärer.
Vi kallade oss inte så själva. Namnet gavs åt oss.
Vi hade en liten flagga som tyvärr försvunnit, som vi satte upp -
vart vi än slog läger, Princes pionjärer.
Lever man så nära varandra och inte kan gömma sig i öknen -
kan man omöjligt fasta i hemlighet.
Så varje onsdag visste alla soldaterna att jag inte åt.
Vissa av er vet att alla muslimer, inte bara de i Egypten -
har en månad som kallas "Ramadan" då de, inte riktigt fastar -
för de äter inget på dagen men tar igen det på natten.
Så jag kallar inte det fasta.
Men alla soldaterna i min enhet kallade onsdagarna för "Ramadan".
Men, när jag ser tillbaka tror jag -
att det var en nyckel till den andliga utveckling jag genomgick.
Grundläggande har det funnits väldigt få perioder i mitt liv -
då jag inte fastat en gång i veckan.
I dag använder Ruth och jag samma dag, onsdagar.
Innan hade vi torsdagar. Jag vet inte om du vet att John Wesley -
vägrade viga någon till metodistpastor, som inte lovade -
att fasta till åtminstone kl 16 varje onsdag och fredag.
Han skrev i sin dagbok: "Jag är övertygad om att -
den som har ljus över fastan men inte gör det -
avfaller lika säkert som den som har ljus över bönen men inte ber."
När jag började undervisa om fasta runt 1949 i London -
såg människor på mig som om jag kom från en annan planet.
Ingen hade någonsin hört något om att kristna borde fasta.
Nu för tiden har vi gjort vissa framsteg, men det finns mer.
Jag påpekade att Jesus i bergspredikan inte sa: "Om ni fastar."
Han sa: "När ni fastar." Han förutsatte att Hans lärjungar skulle fasta -
så Han gav dem vissa föreskrifter. Det jag säger är: -
studerar du Apg finns två avgörande händelser i församlingens utveckling.
En finns här i Apg 13. Det är utsändandet av de första apostlarna -
som finns nedskrivet efter pingstdagen.
I Apg 14:23 tillsätter man -
lokala äldste i en ny församling.
Båda dessa avgörande beslut föregicks -
av ledarskapets fasta och bön.
Jag menar att detta visar att kristna och församlingar -
som verkligen vill veta Guds tankar -
behöver förberedas att höra Guds röst genom fasta.
Hur som helst tillbad de Herren och fastade här.
Då talade den Helige Ande till dem. Initiativet kom från -
den treenige Guden, från Fadern, genom Sonen, i den Helige Ande.
Vad deklarerades? Paulus och Barnabas apostlaskap.
Vers 2: "När de...fastade, sade den helige Ande: -
'Avskilj...Barnabas och Saulus för den uppgift som jag har kallat dem till."
Märk att initiativet var Guds helt och hållet. Det var ingen "god idé".
Det var inget Saulus och Barnabas ivrade för eller ansökte om -
att församlingen skulle erkänna. Initiativet var helt och hållet Guds.
Eftersom församlingen hade öppnat upp sig för att ta emot från Gud.
Hur kan vi ta emot om vi inte öppnar upp oss?
Vers 3: "Då fastade de och bad".
De fastade inte bara en gång. De fastade en gång för att höra från Gud.
Sedan fastade de en gång till för att överlåta dessa människor till Gud.
"De fastade och bad och lade händerna på dem och sände ut dem."
När de sändes iväg blev de "utsända".
Vad är det med ett ord? Apostel.
Ordet apostel betyder "någon som är utsänd".
Jag älskar nästa vers så vi stannar inte här. "Sedan de hade blivit -
utsända av den helige Ande, for de ner till Seleucia, -
och därifrån seglade de till Cypern."
Jag vill påpeka att det står att de blev "sända av den Helige Ande".
Det betyder att den Helige Ande gjorde dem sällskap. Det är inte -
samma ord som i vers tre. Människorna sände iväg dem.
men den Helige Ande "for med dem", om du förstår.
Det är viktigt.
Vad blev resultatet? Vad förverkligades på grund av det?
Vi läser i nästa kapitel, Apg 14.
Vi läser verserna 4 och 14.
På tal om det som hände i en stad: -
"Men folket i staden delade sig, så att en del höll med judarna -
och andra med apostlarna." Sedan i vers 14: -
"Men när apostlarna Barnabas och Paulus hörde det"...
Vad är de nu? Apostlar.
Innan var de profeter och lärare. Hur blev de apostlar?
Genom att bli utsända. Utsända av vem?
Av den Helige Ande, genom församlingen.
Allt i församlingen borde initieras av Gud Fadern, genom Sonen -
i Anden. Men det fungerar bara när församlingen gensvarar.
Så fast Paulus enligt Guds eviga rådslut skulle vara apostel -
kallas han aldrig apostel förrän församlingen har erkänt -
och godkänt hans kallelse. Väldigt viktigt för oss alla.
Det är lätt att känna sig otålig på församlingen -
och bli kritisk mot den, men Gud förbigår inte församlingen -
för den är Kristi kropp. Trots dess svagheter och misslyckanden -
måste vi lita på att Gud arbetar genom församlingen.
Detta är hela mönstret för hur Paulus etablerades som apostel.
Det initierades av Gud Fadern, kom genom Jesus, församlingens huvud -
kommunicerades till församlingen av den Helige Ande -
mottogs av församlingen och agerades efter -
och då skedde utnämningen av apostlar.
Frågan är, kan samma sak hända i dag?
Med andra ord, kan vi ha legitima apostlar -
som fungerar i församlingen i dag? För mig är det uppenbara svaret "ja".
Om Gud är nådig mot oss och ger oss profeter och lärare -
och dessa profeter och lärare väntar på Gud -
öppnar upp sig för Honom, kanske fastar -
då finns utifrån den situationen ett fullständigt legitimt nytestamentligt -
mönster för att frigöra apostlatjänst.
Det finns apostlar i församlingen i dag, men församlingen är överlag -
inte i skick att verkligen få tag i Guds syfte och denna gåva.
Jag vill i detta sammanhang påpeka att jag tror varje utnämning -
i församlingen borde följa samma mönster.
Man borde inte göra utnämningar som inte kommer från huvudet.
Lika lite som jag tycker att kroppsdelar ska agera utan initiativ från huvudet.
Händer det är jag antingen förlamad eller har allvarliga problem.
Jag kanske är CP-skadad.
Vi känner djupt med dem som drabbats av detta.
Men jag tror inte det är Guds vilja att Kristi kropp ska vara CP-skadad.
Med andra ord borde alla lemmar fungera under huvudets styre.
Jag vill ge två exempel på Guds val.
En av de sanningar den moderna församlingen allvarligt försummat -
är sanningen om Guds suveränitet.
I den karismatiska rörelsen har människor -
i hög grad fokuserat på vad de kan få av Gud. Vad Gud kan göra för dem.
Ibland har det nästan resulterat i att Gud behandlas som en automat.
"Stoppar man rätt mynt i rätt springa får man rätt läsk".
Jag kan tala om att Gud inte är någon automat.
Det är en väldigt felaktig bild av Gud.
Jag definierar vad det innebär att Gud är suverän så här: -
Att "Gud är suverän" innebär att Han gör vad Han vill, när Han vill -
så som Han vill utan att be om någons tillåtelse.
Jag påstår att om du någonsin börjar kränka Guds suveränitet -
stöter du på problem. För är det något Gud avundsjukt bevakar -
är det sin suveränitet. Hans rätt att göra vad Han vill, när Han vill -
så som Han vill utan någons tillåtelse.
Särskilt angående utnämnande av tjänster i församlingen -
förbehåller sig Gud sin suveränitet.
Se till exempel i Joh 15:16.
Joh 15:16. Jesus talar till sina apostlar, inte till folkmassorna.
Detta är sagt i ensamhet med Hans egna utvalda apostlar.
Han säger: "Ni har inte utvalt mig, utan jag har utvalt er -
och bestämt om er att ni ska gå ut och bära frukt, -
sådan frukt som består, för att Fadern må ge er -
vad ni än ber honom om i mitt namn."
Jesus gör det extremt tydligt att ingen blir apostel genom att ansöka om det -
eller genom att bli inröstad i församlingen.
"Ni utvalde inte Mig. Jag utvalde er. Jag gjorde utnämningen."
Vad är nyckelordet när vi talar om en apostel?
Ett kort ord med två bokstäver: "gå".
"Jag har utvalt er och bestämt om er att ni ska...?" Gå ut.
Att säga "stationär apostel" är en självmotsägelse.
"Ni ska gå ut och bära frukt, sådan frukt som består, -
för att Fadern må ge er vad ni än ber honom om". Allt detta -
beror på vem som tar initiativet.
Att bära frukt som består och få sina böner besvarade -
kan bara baseras på att Jesus fattade beslutet.
Jag hemställer att när vi står inför val som inte Jesus gjort -
får vi i de flesta fall ingen bestående frukt.
I många fall besvaras inte våra böner. Han har inte åtagit sig att göra det.
Den moderna församlingen bär mycket frukt som inte består.
Stämmer det? Jag känner djup respekt för Billy Graham -
och kritiserar honom inte, men hans egen uppskattning av antalet -
omvändelser som består är ca 5 %.
Det är något fel med församlingen.
Församlingen agerar inte enligt Guds ordning.
Den står inte under Jesu herravälde.
Vi läser igen i Apg 15.
Vers 7 beskriver den stora dispyten angående om hedningar -
kan få tillträde till församlingen utan att komma under Mose lag?
Det är intressant att under det senaste årtiondet -
hade Assemblies of God i USA exakt motsatt problem.
Frågan var om Assemblies of God kunde tillåta messianska församlingar.
När de diskuterade detta stod en av deras ledare upp och sa: -
"För 1 900 år sedan släppte de in oss. Kan vi nu neka dem att komma in?"
Historiens cirkel är sluten. I början av denna diskussion... -
Syskon, låt mig av egen erfarenhet säga att när judar har en diskussion -
är den väldigt...aktiv.
De dämpar inte sina röster. Har du någonsin sett -
en TV-sändning från Knesset i Israel?
Det är spännande!
De höjer sina röster. Jag säger inte att apostlarna gjorde exakt så -
men tro mig, detta var ingen tystlåten debatt.
Någon sa "finns två judar i en stad, behövs tre synagogor.
Varsin som de kan tillhöra och en som båda besöker 'över sin döda kropp'."
Läs Apg 15 i ljuset av detta och det blir väldigt levande.
Det står hur som helst i Apg 15:7: -
"Efter en lång överläggning..." Det är en underdrift!
"reste sig Petrus och sade till dem: -
'Bröder, ni vet att Gud för länge sedan bestämde, att hedningarna -
genom min mun skulle få höra evangeliets ord och komma till tro."
Det var alltså inte församlingens beslut att utse Petrus.
Gud utvalde Petrus och han var väldigt motsträvig och ville inte gå -
och predika för hedningar. Men Gud styrde över honom.
Jag är övertygad om att om vi fokuserade på Guds val, -
underordnade oss Guds val och inte agerade förrän vi visste Guds val -
skulle saker vara totalt annorlunda bland oss.
Vem av oss kan välja bättre än Gud? Ingen.
Märk väl att Guds val är osannolika. Han väljer vanligtvis någon -
vi inte skulle välja. Det är genomgående i Bibeln.
Jag ska säga en annan sak om Guds val. När Gud utväljer -
är vanligtvis den utvalda personen övertygad om att inte klara jobbet.
När jag möter någon som säger: "Gud utvalde mig, -
och jag vet att jag klarar det", ifrågasätter jag om Gud kallat dem.
Om vi nu bygger på denna bild från Apg 13 -
vill jag dra ut vissa principer.
Jag vill betona det jag kallar "tillbedjan utan tidsbegränsning".
Med andra ord att vara i Guds närvaro -
tillbe Honom och inte sätta en sluttid.
Vill du beställa Derek Prince undervisning -
kontakta oss och begär en aktuell produktlista.
Våra kontaktuppgifter visas på skärmen.
Översättning: Åsa Eriksson Heaven TV7