Jesu Herravälde Del 2/2
Avsnitt 1 Del 2/2
Jesus dömde bara som Fadern uppenbarade för Honom.
Fadern var Hans huvud.
Vi går till Joh 14:10.
Här sammanfattas det.
Jesus talar till sina lärjungar. Joh 14:10.
"Tror du inte att jag är i Fadern och att Fadern är i mig?
De ord som jag talar till er, talar jag inte av mig själv."
Engelska översättningen är inte bra: "Jag talar inte av min egen auktoritet".
Jag vet inte varför samma ord översätts olika på olika ställen.
Vi engagerar oss inte i det.
"De ord som jag talar till er, talar jag inte av mig själv.
Fadern förblir i mig och gärningarna är hans verk."
Så vem är källan? Fadern.
Fadern gav Jesus de ord Han skulle tala.
Gärningarna Han gjorde gjorde Fadern som bodde i Honom.
Vad är det? Herravälde. Perfekt herravälde.
Jesus fastslog denna modell.
Låt mig utmana dig med något som ligger lite utanför ämnet -
men som icke desto mindre är av betydelse.
Om vi tittar i Joh 20:21 -
när Jesus för första gången visade sig för lärjungarna efter uppståndelsen -
sa Han: "Frid vare med er. Som Fadern har sänt mig -
sänder jag er."
Sätt ihop det med det vi redan har sagt.
Jesus sa att orden Han talade gav Fadern till Honom.
Om Jesus sände oss som Fadern sände Honom borde vi säga: -
"Orden jag talar till dig gav Jesus till mig."
Jesus sa: "Det är Fadern i Mig som gör gärningarna."
Så vi borde kunna säga: "Det är Jesus i mig som gör gärningarna".
Jesus sa: "Har ni sett mig har ni sett Fadern."
Vi borde kunna säga: "Har du sett mig så har du sett Jesus."
Det är herravälde. När ens ögon väl har öppnats för denna sanning -
är det centralt för det kristna livets framgång.
Jag vill ta detta ett steg längre -
och tala om Jesu herravälde över församlingen.
Detta är ämnets kärna.
Gå med mig till Ef 5:23.
Ef 5:23.
Hela detta stycke utvecklar Guds plan för kristna äktenskap.
Men det visar också på äktenskapet som ett mönster för relationen -
mellan Kristus och församlingen. Den har dubbla betydelser.
Paulus säger: "Ty en man är sin hustrus huvud, -
liksom Kristus är församlingens huvud -
han som är Frälsare för sin kropp." Notera parallellen med 1 Kor 11:3.
Parallellen mellan relationen mellan Kristus -
och maken, maken och frun, och Kristus och församlingen.
Så Kristus är församlingens huvud.
Vad betyder det? Vad borde det betyda?
Det borde betyda att Jesus får signaler från församlingen.
När vi får problem söker vi inte efter egna lösningar -
utan kommunicerar med huvudet, eller hur?
Min högra hand skulle få problem om den inte styrdes av huvudet.
Det är därför vissa av er får problem. Ni styrs inte av huvudet.
Du agerar som om du var självstyrande, men det är du inte.
För det andra fattar Jesus besluten åt församlingen.
Församlingen borde inte fatta sina egna beslut.
För det tredje tar Jesus initiativ till församlingens handlingar.
För det fjärde ger Jesus fortlöpande vägledning.
När Han initierar handlingar borde lemmarna gensvara på Hans initiativ.
Ger detta dig en bild av relationen mellan Jesus och församlingen?
Det är herraväldets relation.
När Bibeln säger att Jesus är huvudet över allting för församlingen -
är det denna bild vi borde se i vårt sinne.
Denna relation borde existera mellan Jesus och Hans församling.
Är det den relation som nu existerar mellan Jesus och församlingen?
När John Wimber var i Storbritannien var hans budskap från Jesus -
"Jag vill ha tillbaka Min församling!"
Känner du igen dig i det? Jag ska ge dig en liten liknelse.
En fin kristen familj med far, mor och tre underbara barn.
En dag ser fadern en gammal, frysande luffare på en parkbänk.
Han är smutsig, ovårdad, svulten och orakad.
Han tycker synd om honom så han tar hem honom -
och ger honom ett rum och en säng. De tvättar av honom.
De köper nya kläder åt honom och säger att han får bli en i familjen.
Han börjar bli välnärd och respektabel -
men efter ett tag börjar han ta över familjen.
Han börjar säga hur frun ska laga mat.
Han börjar fostra barnen -
och börjar allmänt agera som om han var familjens överhuvud.
Ser du liknelsen? Vi var luffaren på parkbänken.
Jesus tog in oss i sin familj, tvättade, gav oss mat och tog hand om oss.
Efter ett tag blir vi så arroganta att vi säger: "Du borde göra annorlunda.
Jag tycker att du borde uppfostra dina barn på det här sättet."
Hur många kristna säger åt Gud hur Han borde fostra sina barn?
Minns att när du kritiserar Guds barn gör du Honom arg.
En far kan säga vad han vill till sina barn, men det är en helt annan sak -
om någon annan gör det. Förstår du min liknelse?
Stämmer den?
Nu vill jag tala särskilt om att ta initiativ -
som jag tycker är hela frågans kärna.
Jag vill säga: Gud förbinder sig bara att slutföra det Han påbörjar.
Det Gud inte startade har Han ingen skyldighet att slutföra.
Du ska få ett antal bibelord. Upp 21:6.
Vi kan läsa från vers 5 för detta kommer från tronen. Upp 21:5-6.
"Han som satt på tronen sade: 'Se, jag gör allting nytt.'"
Det måste ha varit ett så enastående uttalande att Johannes pausade.
Så "han sade: 'Skriv, ty dessa ord är trovärdiga och sanna.'"
Du kan lita på att det verkligen blir så.
Han sade också till mig: 'Det har skett. Jag är A och O, -
begynnelsen och änden." Detta är två titlar -
som Gud reserverar för sig själv. Alfa och Omega. Början och slutet.
Men är Han inte Alfa, förvänta dig då inte att Han kommer att vara Omega.
Är Han inte början, förvänta dig då inte att Han kommer att vara slutet.
Gud förbinder sig inte att slutföra något Han inte påbörjat.
Tar vi initiativet ifrån Gud, fattar egna beslut och gör upp egna planer -
slutar det med frustration, för Gud skriver inte under på -
det Han inte själv har påbörjat.
I Hebr 12:2 står samma sanning igen.
Hebr 12:2.
"Låt oss ha blicken fäst vid Jesus, trons upphovsman och fullkomnare".
I min marginal står det: "Upphovsman och fulländare av vår tro."
Det är exakt samma sanning igen.
Det Han inte är upphov till fulländar Han inte.
Han förbinder sig bara att fullända det Han varit upphovet till.
Samma tanke återkommer i Filipperbrevet.
Fil 1:6.
"Jag är övertygad om att han som har börjat ett gott verk i er -
också ska fullborda det intill Kristi Jesu dag."
Det är min övertygelse att om man är helt säker på att Gud påbörjade det -
kan man vara övertygad om att Han fullbordar det. Men vet du inte säkert -
att Han påbörjade det kan du aldrig vara säker på om Han fullbordar det.
Detta har blivit extremt verkligt för Ruth och mig i vår tjänst.
Nästan varje gång vi ber angående vår tjänst avslutar jag bönen med: -
"Gud, vi är övertygade om att det Du har påbörjat kommer Du att fullborda."
Ruth kan vittna om att vi är mer och mer försiktiga -
med att engagera oss i saker som inte Gud har påbörjat.
Det har inneburit många förändringar i våra attityder och reaktioner.
Ärligt talat är jag rädd för att bli inblandad -
i något Gud inte har tagit initiativet till.
I slutet av 1983 var Ruth och jag på semester på Floridas västkust.
Det är ett bra ställe att semestra på.
Vi brukade tala om semester i den amerikanska betydelsen av ledighet.
Semester är när man inte har något att göra. Det är grundbetydelsen.
Det engelska ordet har samma rot som "vakant".
Det är bra att vara ledig ibland. Men det kändes som fel ord för oss -
så vi kallar det "holidays" som betyder "helig dag".
Vi är väldigt noggranna med våra "heliga dagar".
Gud har visat oss att det är en synd att aldrig ta ledigt.
Det är ingen dygd, eller andligt på något sätt. Det är slaveri.
Se hur Gud föreskrev Israels kalender så ser du -
hur många heliga högtider de måste hålla. Det fanns inga alternativ.
Vi är vanligen i Israel i början av det judiska nyåret -
och under månadens första halva är det svårt att få något gjort -
för alla människor firar högtider. Högtider som Gud har instiftat.
Inte ledighet för att någon vill vara lat utan för att Gud sa: "ta ledigt".
Detta är sagt i förbigående, men jag tar inget betalt för det...
Många överlåtna kristna ger "tionde" alltså 10 % av sin inkomst till Gud.
Jag tror inte det är påbjudet i NT -
men det är en väldigt god vana. För kristna är tiondet bara grunden -
och inte taket.
Men, Guds befallningar angående Israels tid då?
Har du någonsin tänkt på det? Han krävde en dag av sju.
En större proportion än angående deras materiella tillgångar.
Hur många människor i församlingen ger verkligen Gud en dag av sju?
Det är orsaken till många nervösa sammanbrott.
Så många frustrerade, upptagna människor som aldrig får jobbet gjort.
Jag påstår inte att Ruth och jag alltid gör så, men vi har lärt oss -
att tar vi tid för Gud hinner vi mycket mer under den återstående tiden -
än vi skulle gjort om vi inte tagit tid för Gud.
Låt mig fråga dig detta också. Det tillhör inte programmet, det bara kom.
Viket kräver mest tro av en kristen: att arbeta eller vila?
Vilket? - Vila. - Det stämmer!
Vet du varför Israel inte kom in i Guds vila?
På grund av vad? Otro! På grund av vad kan inte kristna vila?
- Otro. - Det stämmer. Ni har diagnosticerat ert problem.
Bra. Avslappning infinner sig när man vet att Gud tog initiativet.
Jag sa att vi for på "holiday" och vi tar våra semesterdagar på stort allvar.
Vi skriver in dem i resrutten och de står lika fast som mötesåtaganden.
Vi disciplinerar oss själva till att ta lediga dagar. Så vi for iväg -
och vår organisation hade ekonomiska problem.
Vi stod inte i skuld, men våra utgifter övergick vår inkomst -
med ca 20 000 dollar i månaden. Så kan man inte ha det någon längre tid.
Medan vi var iväg och väntade i Herrens närvaro -
sa Gud: "Jag vill inte att ni säljer ert material. Jag vill att ni ger bort det -
för de som verkligen behöver materialet har inte råd att köpa det.
De har inte råd eller för lite pengar.
Jag tror vi började i liten skala.
Vi valde ut 25 ledare som vi kände till i åtta nationer -
och sa att vi var villiga att ge dem detta undervisningsmaterial -
om de lovade att ta väl hand om det. Vi kontrollerade detta på olika sätt -
och kastade inte bara ut det.
Förra året gav vi material till 1 400 ledare i hundra nationer.
Sedan dess har vi skänkt 200 000 böcker, kassetter och videor.
När jag säger "vi" menar jag inte vår personliga inkomst.
Det är Kristi kropp som står med oss.
Och vår ekonomiska situation är mycket bättre nu jämfört med då.
Det var ett steg i tro, men det jag vill säga är att Gud tog initiativet.
När vi for hem och berättade för vår stab blev de chockade!
Det tog ett tag att övertyga dem om att vi hört från Gud.
Det var en fantastisk lektion för oss: -
Om Gud tar initiativet slutför Han projektet.
Läs å andra sidan i Fil 2:16.
Vi läser bara den senare delen av versen.
Paulus säger: "Då kan jag berömma mig av er på Kristi dag.
Jag har alltså inte sprungit förgäves eller arbetat förgäves."
Älskade vänner, jag påstår att om du gör din egen sak -
och arbetar på dina egna planer och projekt den dagen, -
så är jag ledsen att behöva säga att du kommer upptäcka -
att du har arbetat och sprungit förgäves.
Jag är nog närmare evigheten än de flesta här. För mig är detta allvarligt.
Jag har arbetat i mer än 50 år för Herren och jag vill inte avsluta -
med en nolla när jag står inför Gud.
Paulus varnade oss för att vi kan stapla trä, hö och strå -
men det kommer en eld som omedelbart förtär detta.
Du blir räddad. Jag tror NIV-bibeln säger: -
"som en själ flyr genom flammorna". men alla dina gärningar brinner upp.
Min personliga övertygelse är att allt som inte Gud initierat brinner upp.
För det står i motsats till herraväldesprincipen Han fastställt.
På mitt kärleksfulla och älskvärda sätt...
vill jag som avrundning ställa några utforskande frågor.
Låt mig göra några personliga tillämpningar.
Hur mycket har egentligen Gud initierat i ditt individuella liv?
Gå i tankarna igenom de saker du nu är engagerad i?
De saker du ger din tid, styrka och förmåga till.
Har Gud initierat dem?
Låt mig ge en tanke från Ps 1. Många känner igen dessa underbara ord: -
"Salig är den som inte följer de ogudaktigas råd -
och inte går på syndares väg eller sitter bland bespottare -
utan har sin glädje i HERRENS undervisning -
och begrundar hans ord... Han är som ett träd...vid vattenbäckar -
vilket bär sin frukt i rätt tid och vars blad inte vissnar."
Och lyssna: "Allt vad han gör lyckas väl."
Det är ett ovillkorligt löfte om framgång.
Framgång mäts med Guds Ord, inte med dagens amerikanska kultur.
Framgång kör inte nödvändigtvis Cadillac eller Mercedes.
Det finns ett högre mått på framgång, men rätt förstått lovar Gud framgång -
till en person som uppfyller vissa angivna villkor.
Det finns tre negativa och två positiva villkor.
De negativa är att inte följa de ogudaktigas råd -
inte gå på syndares väg eller sitta bland bespottare.
De positiva är att ha sin glädje i Herrens undervisning -
och begrunda Hans Ord dag och natt. Gud säger att den som gör det -
ska ha framgång i ordets djupaste, sannaste mening. När han står -
inför Jesus i evigheten har han inte mycket trä och halm att elda med.
Jag vill peka på att nyckeln till alltings början -
är: "Varifrån får du dina råd?"
Du kan inte få dina råd från fel källa och ha framgång.
Så varifrån får du dina råd och din färdriktning?
Inser du att du har tillträde till ditt "huvud", som kallas "underbar i råd".
Utnyttjar du möjligheten?
I affärsvärlden betalar människor stora summor pengar -
för brev från "experter" som säger hur man ska investera.
Vad sägs om att konsultera den verklige experten?
Vad sägs om att få dina råd från den underbare rådgivaren?
Detta kräver några ganska radikala förändringar för de flesta av er.
Vissa måste sluta göra det de gör. Jag menar inte att du slutar i morgon -
men att det blir en justeringsprocess.
Genomför du den troget kommer du efter ca ett halvår eller ett år -
en dag att luta dig tillbaka, sucka och säga: "tack, gode Gud -
att jag är fri från mycket betryck som aldrig gjorde mig något gott."
Vad motiverar oss? Att vara bättre än Svenssons?
Är det att göra det alla andra gör?
Ser du dig omkring är de flesta inte lyckliga, de som inte känner Herren.
I Israel ser man väldigt få lyckliga människor. När Ruth och jag -
går nerför gatan i Jerusalem vänder sig folk om och tittar.
De är inte vana att se lyckliga människor.
Varför säger jag det? Deras råd gör dem inget gott.
Följ dem inte. Du har tillgång till en mycket bättre källa.
Nu tar vi nästa fråga.
Hur mycket har Gud tagit initiativet till i ditt hem?
Särskilt makar och fäder...
Vem är källan till aktivitet i ditt hem? Vem styr programmet?
Kan du säga: "jag hörde från Gud och Han visade mig"?
I din församling? Hur mycket har Gud initierat?
Eller i stadskyrkan?
Jag är britt och vi är benägna till kritik.
Jag måste medge det. Jag har försökt ta itu med det i åratal.
Vi har intrycket att det är vår uppgift att säga hur andra ska göra.
Jag hoppas Gud har befriat mig från det, men jag måste säga -
att i de flesta kyrkor tänker människor inte i termer av att "höra från Gud".
De har ett program. Så här görs saker. Klockan 11 söndag morgon osv.
Om Gud finns i det eller inte är mer eller mindre oviktigt.
Är jag cynisk? Er församling är kanske annorlunda, tack gode Gud.
Det finns kyrkor som är annorlunda.
Men tar man det allmänna spektrumet av kyrkor i dag -
är det ovanligt att Gud har initierat något. Inte sant?
Låt mig peka på att vi talar om återställande.
Återställandet av Jesu herravälde. Vi lämnar kyrkan utanför ett tag -
och talar om våra individuella liv, ditt och mitt.
Om vi har gått fel, vad är första steget för att få det rätt?
Vad sa ni? - Omvändelse. - Hur många av er skulle säga: -
"Broder Prince, i ljuset av dina ord behöver jag omvända mig"?
Skulle du räcka upp handen om det är sant? Du måste inte.
Jag försöker inte få upp händer. Okej, låt oss be tillsammans.
Fader, vi kommer till Dig i Jesu namn och bekänner -
att vi alla på många sätt har nonchalerat Jesu herravälde -
över våra liv och över Hans församling.
Herre, ge oss nåd att omvända oss och förändra vårt sätt att göra saker.
Vi är så ledsna, Herre. Vi ber om förlåtelse, i Jesu namn.
Och alla sa: - Amen!
Vill du beställa Derek Prince undervisning -
kontakta oss och beställ en aktuell produktlista.
Våra kontaktuppgifter visas på skärmen.
Översättning: Åsa Eriksson Heaven TV7