Derek Prince
Glimtar av framtiden Del 1. 3/3
Den bild beskrivningen ger mig är en grupp av unga män -
antagligen tonåringar, kanske mellan 15 och 18 år -
för det står att de inte hade befläckat sig med kvinnor.
De hade hållit sig själva rena och de var helt ärliga.
Det fanns ingen lögn i deras mun. I dag får man leta länge i Israel -
om du ska hitta 144 000 som motsvarar den beskrivningen.
Den Helige Ande utväljer fler och fler unga människor -
till evangelisation. I Kina är de flesta effektiva evangelisterna -
en bra bit yngre än 20 år. Man tror att 25 000 kineser blir frälsta varje dag.
Men jag ser en bild av unga judiska pojkar eller män -
suveränt utvalda av Gud för uppgiften som hela den judiska nationen -
borde ha varit engagerad i, att predika de goda nyheterna om Messias.
Så det välsignar mig.
Efter detta sa Johannes: (Upp 14:6) -
"Jag såg en annan ängel flyga högst uppe på himlen.
Han hade ett evigt evangelium att förkunna för dem som bor på jorden.
...Frukta Gud och ge honom äran," Sedan: "en annan ängel följde -
som...sade: 'Fallet...är det stora Babylon'". Den tredje, följde dem -
och sade...: 'Den som tillber vilddjuret och dess bild -
och tar dess märke på sin panna eller sin hand...skall själv få dricka -
av Guds vredes vin'" osv.
Sedan kommer en varning för domen över alla dem som tillbett vilddjuret.
Det som imponerar på mig är att vid denna tidpunkt-
överlåts uppdraget att predika evangeliet till änglar -
vilket aldrig tidigare har hänt.
Jag tror att situationen på jorden då blivit så icke fungerande -
och förvirrad att det inte längre är möjligt för människor att predika.
Så änglar får tillfälligt göra jobbet. Detta är bara min åsikt.
Nu kommer vi till de två sista skördarna på jorden.
Upp 14:14: "Jag såg...ett vitt moln, -
...[där] satt en som liknade Människosonen.
...[med] en krona av guld och...en skarp skära.
En annan ängel kom ut... och ropade...till honom: -
'Räck ut din skära och skörda! Skördetiden har kommit, -
ty jordens gröda är mogen.'" Egentligen "torr" -
så skördas den inte förstörs den.
"Han...räckte då ut sin skära... och jorden skördades."
Som jag förstår det är detta den sista stora frälsningsskörden, av nåd.
Sedan, vilket är sant i landet Israel följs veteskörden av vindruvorna.
Den sista domen beskrivs här. "En annan ängel kom ut -
från templet i himlen. Också han hade en skarp skära.
Och en annan ängel, som hade makt över elden, -
kom ut från altaret. Han ropade med stark röst...: -
"...Skörda druvklasarna på jordens vinstock, -
ty dess druvor är mogna." Gud skördar inte förrän saker är mogna.
"Ängeln räckte då ut sin skära över jorden och skördade druvklasarna -
på jordens vinstock och kastade dem i Guds vredes stora vinpress."
Ni förstår väl vad jag menar när jag säger "vrede"? V-r-e-d-e.
Denna stor vinpress fanns för Guds vredesdom över de onda.
"Vinpressen trampades utanför staden" (som sannolikt är Jerusalem) -
och blod flöt från pressen och nådde upp till betslen på hästarna -
på en sträcka av ettusen sexhundra stadier." Det är ca 300 km.
Till de människor som förandligar profetia och gör den bildlig -
ställer jag alltid frågan: "Var det bildligt, eller riktigt blod?"
För det är viktigt att veta. Jag tror att det är riktigt blod.
Det finns ett litet bibelställe i Jesaja som relaterar direkt till detta.
Jes 63:1-6: "Vem är han som kommer från Edom, -
från Bosra i högröda kläder." Bosra var en av Edoms viktigaste städer.
Bosra betyder "vindruvsskörden."
"...så präktig i sin dräkt, så stolt i sin stora kraft?"
Svaret är: "Det är jag som talar i rättfärdighet, -
jag som är mäktig att frälsa." Messias.
Sedan ställs frågan: "Varför är din dräkt så röd, -
varför liknar dina kläder en vintrampares?"
Messias svarar: "En vinpress har jag trampat, jag ensam, -
ingen i folket hjälpte mig. Jag trampade dem i min vrede, -
trampade sönder dem i min förbittring. Då stänkte deras blod -
på mina kläder, så att jag fick hela min dräkt nerfläckad."
I en vinpress på Bibelns tid -
lade man vindruvorna i en stor stengrop -
och sedan hoppade människorna upp och ner på dem. När de gjorde det -
stänkte druvsaften på deras kläder. Så detta är bilden.
"Jag trampade dem i min vrede, trampade sönder dem i min förbittring.
Deras blod [stänkte] på mina kläder, så att...min dräkt [blev] nerfläckad.
Ty hämndens dag var i mitt hjärta... året för min återlösning hade kommit."
Så det handlar om hämnd på Guds fiender och frälsning av Guds folk.
"Jag såg mig omkring, men det fanns ingen hjälpare.
...i förundran, men ...ingen understödde mig.
Då hjälpte mig min egen arm, och min vrede understödde mig."
"Jag trampade ner folken i min vrede och gjorde dem druckna -
i min förbittring, jag lät deras blod rinna ner på jorden."
Jag ifrågasätter inte att bilden föreställer Herren Jesus Själv -
när Han kommer som nationernas domare -
och trampar Sitt folks fiender under fötterna.
En sak som vi kyrkobesökare tenderar att glömma bort -
är att Jesus inte bara är Frälsaren, utan också Domaren.
Han är precis lika trofast, effektiv och grundlig i Sin dom -
som Han är i frälsningen.
Alla har valet att möta Honom som Frälsare eller som Domare.
Men i den ena eller den andra egenskapen -
kommer alla till slut att möta Herren Jesus Kristus.
Jag kan på inget sätt förandliga dessa profetior.
De är målande beskrivningar av verkliga saker som ska ske på jorden.
Förresten, om man studerar det profetiska Ordet -
är Edom en nation som är dömd till total ödeläggelse.
I evighet kommer röken från Edoms ödeläggelse att stiga upp.
Vi ska gå vidare till den tredje framtidsglimten.
Jag kallar den: "Israeliter flyr till vildmarken."
Vi minns att Jesus sa: "När ni ser 'förödelsens styggelse'" -
"försvinn, spring, fly".
Jag läser det igen, för detta är så viktigt att betona. Matt 24:16.
"När ni då ser 'förödelsens styggelse'" osv -
"då måste de som är i Judeen fly bort till bergen" osv.
Det sägs inget om vilka berg som menas. Du får tänka ut det själv.
Men Jesus befaller oss att fly. Det finns en historisk motsvarighet.
Lukas 21. Håll kvar fingret i Matt 24 om du har tillräckligt med fingrar -
och slå upp Luk 21.
Stället talar om Jerusalems förstörelse -
som den romerska armén åstadkom år 70 e.Kr.
Jesus hade fått frågan: "Vad blir tecknet på Din återkomst -
och uppfyllandet av Din profetia om Jerusalems förstörelse?"
Detta besvaras inte i Matt 24. Men det besvaras däremot i Luk 21.
Här är svaret. Vers 20 och framåt: -
"När ni ser Jerusalem omringas av härar, -
då skall ni veta att staden snart skall bli ödelagd.
"Då måste de som bor i Judeen fly bort till bergen, -
...och de som är ute på landet får inte gå in i staden."
"Ty detta är vedergällningens tid, då allt som är skrivet skall [uppfyllas]."
Vems hämnd? Guds. "Allt som står skrivet", var då?
I Skrifterna. Vill du läsa ett ställe, läs då 3 Mos 26.
"Ve dem som väntar barn eller ammar i de dagarna!
"Ty landet skall drabbas av en stor nöd."
Vilket land? Israel. "Och vredesdomen skall komma över detta folk." Judarna.
"De skall falla för svärdsegg och föras bort som fångar till alla hednafolk.
Jerusalem kommer att trampas ner av hedningarna, -
tills hedningarnas tider är fullbordade."
Som jag förstår det uppfylldes detta år 70 e.Kr.
Den romerska armén under Vespasianus attackerade Jerusalem -
omringade och började belägra staden. Då meddelades han -
att han blivit kejsare och måste fara till Rom för att inta positionen.
Tillfälligt drog han och armén sig tillbaka från belägringen för en tid.
De judar i Jerusalem som erkände Jesus som profet -
såg detta som varningstecknet: "Lämna medan ni kan." De lämnade.
Alltså de Messiastroende i Jerusalem.
Historien förtäljer att de gick över Jordan till en plats vid namn "Pella" -
där de bevarades.
Resten av judarna som inte tog emot Jesus stannade kvar i Jerusalem.
Titus, Vespasianus adoptivson återvände -
belägrade en andra gång och slutade inte förrän hela staden förstörts -
och templet var nedrivet så att där inte låg sten på sten.
Det tror jag var i början av tidsåldern, år 70.
Matt 24 talar om tidsålderns slut.
Men principen är densamma, att de som känner Jesus -
och erkänner Hans auktoritet kommer att lyda -
medan de som inte erkänner Hans auktoritet -
sannolikt inte lyder och fastnar i fällan.
Jesus säger att de som är i Judeen ska fly till bergen.
Det står inte vilka berg. Det är ett intressant -
spekulationstema som jag inte ska gå in på.
Jag tror att det finns ett parallellställe i Upp 12.
Det är vad jag tror. Jag kan ha fel.
Upp 12:1 börjar med ett väldigt tydligt dubbelt tecken i himlen.
"Ett stort tecken visade sig i himlen: en kvinna klädd i solen -
...med månen under sina fötter och en krona av tolv stjärnor på sitt huvud."
Det är en biblisk bild av Israel.
Den går tillbaka till Josefs dröm när han såg -
Jakob och Lea som månen och solen som bugade sig för honom -
och hans bröder som stjärnorna. Så det är direkt relaterat till detta.
"Hon är havande och ropar i barnsnöd och födslovånda.
Ett annat tecken visade sig också i himlen, och se, en stor eldröd drake -
med sju huvuden...tio horn och ...sju kronor på sina huvuden.
Hans stjärt drog med sig en tredjedel av himlens stjärnor, -
och...kastade ner dem på jorden. Draken stod framför kvinnan -
som skulle föda för att sluka hennes barn, så snart hon hade fött det."
Här är en direktkonfrontation mellan Israel och draken, som är satan.
Många tror att barnet i bilden är Jesus -
men det tror inte jag eftersom det inte passar in i tidsschemat.
Det står att hon (alltså Israel) födde en son -
"som skall styra alla folk med järnspira, och hennes barn blev -
uppryckt till Gud och hans tron." Det kunde stämma på Jesus.
Men det kan också stämma på någon judisk härskare som Han utväljer -
som till exempel fursten i Hesekiel 40-48.
Jesus säger tidigare i Upp 2:26-27 att: "Den som segrar... -
skall jag ge makt över folken, och han skall styra dem med järnspira."
I tusenårsriket, som vi nu talar om, styr Jesus med järnspira.
Allt som allt är det inte en söt och ljuvlig tid.
Nationerna förtjänar att regeras med järnspira och de får vad de förtjänar.
Gud kommer att utöva väldigt strikt myndighet.
Det står i vers 6 om kvinnan efter att barnet fötts: "Kvinnan flydde då -
ut i öknen, där hon har en plats som Gud har berett åt henne, -
så att hon får sitt uppehälle i ettusen tvåhundrasextio dagar."
Därför tror jag inte det handlar om Jesus för detta är tiden vid slutet.
Den beskrivs på tre olika sätt: 1 260 dagar, 42 månader -
och 3 1/2 år. Är du matematiker säger detta dig -
att ett bibliskt år är 360 dagar långt.
Därför reserverar jag mig mot alla beräkningar om år 2 000.
Jag tror inte att Gud räknar enligt den gregorianska kalendern.
Han har Sin egen kalender. Det som verkar vara ett betydelsefullt år -
för oss är kanske inte alls det rätta året.
Men notera att denna tidsperiod beskrivs på 3 olika sätt: 1 260 dagar -
42 månader och 3 1/2 år.
Det är tre olika sätt att specificera samma tidsperiod. Enligt min åsikt -
är det samma tidsperiod som menas oavsett hur den beskrivs.
Det är den tidsperiod då Israel kommer att bli beskyddade -
i vildmarken, från satans vrede.
Jag måste besluta vart jag ska gå. Jag vill inte gå för långt.
Vi läser verserna 13 och 14 i kapitel 12.
"När draken såg att han hade blivit nerkastad på jorden, -
förföljde han kvinnan som hade fött barnet. Men den stora örnens båda -
vingar gavs åt kvinnan, så att hon kunde flyga ut till sin plats i öknen, -
där hon får sitt uppehälle en tid, tider och en halv tid". 1 år, 2 år -
och 1/2 år, alltså 3 1/2 år "borta från ormen."
På grund av detta kan jag inte tro att barnet var Jesus, eftersom -
Israel aldrig då blev försett med mat under 3 1/2 års förföljelse.
I motsats till detta var Israel utsatt för enorm förföljelse.
Så vi har denna intressanta fråga -
var bevarades kvinnan, Israel?
Som jag nämnde förut berättar inte Bibeln det.
Men det finns vissa referenser till vildmarken i samband med -
tiden omedelbart före Israels återställande. Vi ska se på två.
Den första står i Hosea.
Ni som har hört mig förut har lärt er var Hosea finns, eller hur.
Hosea 2:14-16.
"Hon" eller "henne" är Israel, det är tydligt utifrån sammanhanget.
"Därför skall jag locka henne bort och föra henne ut i öknen -
och tala till hennes hjärta." Gud har en plats -
där Han ska tala tröstande ord till hjärtat på Israels kvarleva.
"Sedan skall jag ge henne tillbaka hennes vingårdar -
och göra Akors dal till en hoppets port."
Gud säger att det är från öknen Han ska föra henne tillbaka till hennes arv.
Och Akors dal, som betyder "problem", ska bli en hoppets port, -
på hebreiska "pethach tikvah" som en förort till Tel Aviv heter.
"Där skall hon sjunga som i sin ungdoms dagar, -
som på den dag då hon drog upp ur Egyptens land."
Det finns en parallell till Israels befrielse ut ur Egypten.
Hosea säger: "Det skall ske på den dagen, säger HERREN, -
att du skall kalla mig: 'Min man.' och inte mer kalla mig: "Min Baal."
Herre betyder "Baali", make betyder "ishi", min man.
Israel kommer alltså in i en helt ny intim relation med Herren.
"Baali" betyder "Herre" och är det vanliga hebreiska ordet för make.
Men Gud säger att Han inte ska ha en sådan relation med Israel.
"Jag ska relatera till henne som en älskande make."
Detta är det sista stället. Ha tålamod med mig.
Hesekiel 20:32-38.
Allt detta relaterar till Guds handlande med Israel.
Gud talar till det judiska folket: -
"Förvisso skall inte det få ske som har kommit upp i ert sinne när ni tänker: -
Vi vill bli som hednafolken, som folken i andra länder.
Vi vill tjäna trä och sten." Vad är det judiska folkets mål vid den tiden -
med ett välkänt ord? Assimilering.
Exakt detta sa premiärminister Rabin sin första dag som premiärminister.
"Vi är ett folk som alla andra folk. Låt oss lämna denna hemska -
position som 'utvalt folk'. Det har bara givit oss problem under 2 000 år."
Jag kan identifiera mig med den reaktionen -
men Gud säger: "Det ska inte bli som ni planerar".
Uppenbarligen visar denna text att den attityden provocerar Guds vrede.
Gud säger: "Det kommer inte att ske". Sedan fortsätter Gud i vers 33: -
"Så sant jag lever, säger Herren, HERREN, med stark hand -
och uträckt arm och utgjuten vrede skall jag sannerligen regera över er."
"Med stark hand och uträckt arm och utgjuten vrede skall jag -
föra er ut från folken och samla er från de länder där ni är kringspridda."
"Jag skall föra er in i folkens öken". Vilken öken är det?
"Jag skall föra er in i folkens öken, -
och där skall jag gå till rätta med er, ansikte mot ansikte."
Ansikte mot ansikte på denna särskilt utvalda plats.
"Liksom jag dömde era fäder i öknen vid Egyptens land, -
skall jag också döma er, säger Herren, HERREN."
Hesekiel säger liksom Hosea att det kommer att likna uttåget ur Egypten.
Sedan säger Gud: "Jag skall låta er gå fram under staven -
och föra er in i förbundets band."
Bilden av att "gå fram under staven" -
är sättet på vilket en herde räknade in sina får i fållan.
För varje får sänkte han staven, såg om det var hans och släppte in det.
Gud säger: "Så ska Jag göra med er Israeliter".
Jag ska kontrollera varenda en av er innan Jag låter någon komma in.
Bara dem som verkligen tillhör Mig kommer in.
Sedan säger Han Jag ska "föra er in i förbundets band."
"Hädanefter ska vi relatera till varandra i förbundstermer."
Sedan säger Han något som jag tvekar att förklara: -
"Jag skall rensa bort...[de] upproriska [som] begår överträdelser mot mig."
"Jag skall föra bort dem ur det land där de nu bor, -
men in i Israels land skall de inte få komma.
Ni skall då inse att jag är HERREN."
Det uttrycket repeteras ofta i Hesekiel: "Då ska ni inse att Jag är Herren".
Som jag ser det är det en konsekvent bild vid en särskild tidsperiod -
då antikrist har bestämt sig för att förgöra alla judarna.
En utvald kvarleva som lyder Jesus -
kommer att fly till ett ställe som inte är uppenbarat.
Jag har en sorts känsla av att det kan vara Negevöknen.
För ca 20 år sedan reste jag och min första fru genom Negevöknen -
tillsammans med en judisk troende. Jag kände att platsen har ett syfte -
som ännu inte har uppfyllts. Detta är en helt subjektiv reaktion -
men vad som än händer kommer Gud att föra tillbaka Israel från öknen -
in i en förbundsrelation med Sig själv i landet.
Detta är den tredje av dessa glimtar.
Jag ska bara räkna upp dem igen. Vi har fem kvar.
Chazak v'ematz, "var stark och vid gott mod" -
säger det judiska folket varje gång de läst ut en bibelbok.
Så du ska vara vid gott mod. Jag har ytterligare fem glimtar -
men låt mig repetera de tre vi har sett på.
En period av unik vedermöda.
144 000 unga judiska män -
med Guds sigill som gör dem till Guds ambassadörer -
och Israel som kollektivt flyr in i vildmarken -
där de skyddas under 3 1/2 år. Gud talar till dem, handlar med dem -
och för ut dem, in i deras eget land -
och ger dem Akors dal, som är problemens dal, eller hoppets port.
Amen.
Vill du beställa Derek Prince undervisning -
kontakta oss och begär en aktuell produktlista.
Våra kontaktuppgifter visas på skärmen.
Översättning: Åsa Eriksson, Heaven TV7