Derek Prince'i Teenistus 1. osa
Pilguheit tulevikku
Osa 1/3
Tunnistame täna kirjakoha 1Tessalooniklastele 5:23-24.
Olen ka varem maininud, et kus Piibel ütleb "sina",
ütleme meie "meie", nii teeme selle isiklikuks.
"Aga rahu Jumal ise pühitsegu meid läbinisti ning
meie vaim ja hing ja ihu olgu tervikuna hoitud laitmatuna
meie Issanda Jeesuse Kristuse tulemiseks!
Ustav on see, kes meid kutsub; küll tema teebki seda."
Valisin selle kirjakoha, kuna usun, et see sobib meie teemaga.
Tänase õhtu ja homse hommiku jutlus on kahes osas,
selle pealkirjaks on "Iisrael - pilguheit tulevikku".
Eelmisel korral mainisin ära mitmed prohveteeringud,
mis on Iisraeli ajaloos juba aset leidnud.
Mainisin kolme põhiteemat, mis veel peavad sündima.
Täna õhtul astun julgelt usus välja ja esitan teile, mida kutsun:
"Pilguheit tulevikku" - teisisõnu prohvetlikud kuulutused Piiblis
Iisraeli kohta, mis pole veel täide läinud.
Pakun välja, mismoodi need täide minna võiksid.
Alustan sellega, et Uus Testament rõhutab,
kui tähtis on tähele panna piibellikke ettekuulutusi.
Räägin täna õhtul Piibli kirjalikest ettekuulutustest.
Usun ka prohveteerimisandi, kuid praegu ei räägi ma sellest.
Inimprohveteeringud peab läbi katsuma,
Piibel on aga juba täielikult puhastatud.
See on standard, mille järgi otsustame kõige muu üle.
Vaatame 2 Peetruse 1:19. Peetruse teemaks on
Issanda Jeesuse tulemine väes ja aus.
Eelmistes salmides ütleb ta, et tema ja teised kaks apostlit
olid Muutmise mäel Jeesuse austamise tunnistajateks,
selline saab Ta olema siis, kui Ta tuleb.
Siis ta aga jätkab, et kuigi oma silmaga tunnistamine on tähtis,
on see siiski teisejärguline kirjutatud Pühakirja kõrval.
Ta räägib prohvetlikust sõnast - need on Piibli kirjapandud
prohveteeringud.
2 Peetruse 1:19 ütleb (NIV tõlge): "Meil on ka prohvetlik sõna,
mis on veelgi kindlam, ja te teete hästi, kui panete tähele seda
nagu lampi, mis paistab hämaras paigas, kuni päev hakkab hahetama
ning koidutäht tõuseb teie südameis."
Nii et kui ta oli rääkinud sellest, kuidas ta oli isiklikult tunnistajaks
Jeesuse austamisest, ütleb Peetrus siis, et on veelgi tähtsam ja
autoriteetsem infoallikas, milleks on prohvetlik sõna.
Selle suhtes ütleb Peetrus kõigile usklikele Uues Testamendis:
teete hästi, kui te seda tähele panete.
Peate teada saama ja uurima, mida räägib prohvetlik Pühakiri
Jeesuse Kristuse tulekul.
Siis ütleb Peetrus, et see on valgus, mis paistab pimedas paigas.
See on väga, väga tähtis, sest me oleme pimedas paigas -
maailm muutub aina pimedamaks, siin pole enam õiget valgust.
Kuid Peetrus ütleb, et Jumal on valmistanud valguse pimedusse -
see on prohvetlik Jumala Sõna, ja et peate seda tähele panema.
Mulle tähendab see, et kui me ei pane tähele
Piibli kirjutatud prohveteeringuid, kui me neile tähelepanu ei pööra,
jätame end ilma valgusest, mille Jumal on valmistanud ja
me jääme siis pimedusse.
Ja mul on väga kahju öelda, aga suur osa kogudusest on pimeduses,
sest nad ei tea ega pööra tähelepanu prohvetlikule Jumala Sõnale,
kuid see ei pea nii olema.
Siis toob Peetrus imeilusa pildi, ta ütleb:
pead nii kaua tähele panema, kuni koidutäht tõuseb teie südames.
Ta ei räägi Jeesuse tulekust, vaid millestki, mis toimub me südames.
See on väga selge mu jaoks, sest üle aasta elasin
Egiptuse ja Liibüa kõrbedes pea ilma igasuguse varjuta,
magasime peamiselt liival.
Sellises olukorras läksime magama ja tõusime koos päikesega,
mida ma praegu enam ei tee, pean tunnistama.
Teatud aastaajal panin tähele, et just koidu ajal
hakkas kogu idapoolne horisont helendama.
Võid arvata, et nüüd hakkab päike tõusma.
Kuid see polnud päike, vaid see oli, nagu Peetrus ütles, koidutäht.
Astronoomilises keeles on see õhtul Veenus ja
hommikul Aurora.
See pole täht - see on planeet.
Kuid teatud aegadel aastas, just enne päikesetõusu,
kerkib koidutäht üle horisondi.
Ja see on nii hele, et hetkeks mõtled, et see on päike.
Kuid kui koidutäht tõuseb, siis tead kindlalt, mis järgmisena juhtub -
päike tõuseb.
Peetrus võrdleb prohvetlikku Pühakirja
koidutähe mõjuga me südames.
Ta ütleb: kui paned tähele seda koidutähte oma südames,
siis annab see sulle täieliku kindluse ja kinnituse
tõelise Päikese - Poja, Jeesuse Kristuse tulekust aus.
See on väike tunnistus apostel Peetruselt
tohutust olulisusest ja vajadusest pöörata tähelepanu
prohvetlikule Jumala Sõnale.
Siin on ka probleem, milles Kristuse Ihu on põhimõtteliselt
jagatud kaheks ebavõrdseks osaks:
väike hulk inimesi on prohveteeringute suhtes fanaatilised
ja nemad ütlevad, mis järgmisena juhtuma hakkab.
Enamasti nad eksivad ja seetõttu kipuvad prohveteeringud
halba valgusse seadma ning teevad ülejäänud Kristuse Ihu
prohveteeringute suhtes ettevaatlikuks.
Ülejäänud ja need, kes prohveteeringutest palju ei tea
elavad pimeduses, kas nad siis mõistavad seda või mitte,
kuigi valgus on kättesaadav.
See mõjutab seda, kuidas me palvetame.
Väga tihti palvetavad kristlased asjade eest,
mis on vastuolus Jumala ilmutatud plaaniga.
Võid palvetada nii palju kui jaksad, kuid su palve ei saa vastust,
sest Jumalal on plaan ja Ta toimib sellele vastavalt.
Kuulsin ühest jutlustajast, kes ütles:
kui me kõik kõvasti palvetame, siis võib-olla kohtupäeva ei tulegi.
See on lihtsalt rumal, sest Piibel ütleb,
et viimne kohtupäev tuleb.
Ükskõik kui suur hulk palvet ei muuda seda.
Peame õppima palvetama Jumala ilmutatud eesmärkide piires.
See on prohveteeringute üks peamine ülesanne.
On ka probleeme prohvteeringute mõistmisega
ja tahan selgitada, mis on selle põhiprobleemiks.
Vaatame 5 Moosese 29:28, kus Mooses ütleb Iisraelile:
"Varjatu kuulub Issandale, meie Jumalale, aga mis on ilmutatud,
kuulub igavesti meile ja meie lastele,
et me teeksime selle Seaduse kõigi sõnade järgi!"
Mooses ütleb, et Jumala Sõnas on kahte tüüpi asju:
salajased asjad, mida teab vaid Jumal ja
asjad, mis on ilmutatud meie jaoks, et võiksime neid rakendada,
mitte lihtsalt teoretiseerida neid, mitte lihtsalt näidata,
et oleme päris targad, sest teame, mis järgmisena juhtub,
vaid kohandada oma elud nendele vastavalt.
Usun, et peamine probleem prohveteeringute tõlgendamisel on
see, et nad tegelevad hoogsalt salajaste asjadega ja
jätavad ilmutatud asjad tähelepanuta.
Iga kord, kui räägin prohveteeringutest,
tuleb keegi lõpus ja küsib: enne, selle ajal või pärast?
Kas koguduse ülesvõtmine toimub suure viletsuse alguses,
selle keskel või lõpus? Vastan alati: ma ei tea.
Mina arvan, et see on salajane asi.
Ma ei usu, et Jumal oleks täielikult neid asju avaldanud.
Ta on lahingustrateeg ja
Ta ei kavatse oma lahingustrateegiat vaenlasele avaldada.
Nende inimeste probleem on aga selles,
et nad ei tee eriti midagi ilmutatud asjade suhtes.
Minu jaoks on üks selge ilmutatud kirjakoht Matteuse 24:14:
"Ja seda Kuningriigi evangeeliumi kuulutatakse kogu ilmamaale,
tunnistuseks kõigile rahvastele, ja siis tuleb lõpp."
Apostlid olid Jeesuselt küsinud: mis on Su tuleku ja ajastu lõpu
põhimärk?
Jeesus andis neile mitu märki ja ühe põhimärgi - Matteuse 24:14:
"Ja seda Kuningriigi evangeeliumi kuulutatakse kogu ilmamaale,
tunnistuseks kõigile rahvastele, ja siis tuleb lõpp."
See on viimane, otsustav ajastulõpu märk.
Probleemiks on aga, et paljud, kes on nii hõivatud prohveteeringutega,
et tee midagi selleks, et evangeelium saaks kuulutatud
kõigile rahvastele kogu maailmas.
Üks tingimustest Jumala Sõna mõistmiseks on
kuuletuda sellele, mis sa juba tead.
Kui kuuletud sellele, mis sa juba tead, annab Jumal veel.
Kui ei kuuletu, ei anna Ta midagi.
Usun, et võti prohveteeringute vajalikuks mõistmiseks on
kuuletuda sellele, mis on juba ilmutatud.
Minu ja Ruthi jaoks tähendab see kuulutada Kuningriigi evangeeliumi
kõigile rahvastele.
Jumala armu läbi teeme seda ka vähemalt 120 riigis ja
teeme seda erinevaid kanaleid pidi.
Ma ei ütle seda uhkustades ega oma teenistust reklaamides,
kuid me teeme midagi. Mida sina teed?
Kui palju oled seotud sellega, et evangeelium jõuaks kogu maailma?
Mainisin juba varemgi, et Paulus ütleb Roomlastele 11:25:
"..kuni paganate täiskogus on sisse astunud,
ja nõnda pääseb lõpuks kogu Iisrael.."
Kui tahad näha kogu Iisraeli päästetuna,
siis hakka paganate täisarvu sissetoomisega tegelema.
Sest kogu Iisrael ei saa päästetud, kuni see pole sündinud.
Tahan öelda, et Piibel on mõistetav neile, kes kuuletuvad sellele,
mis on selgelt avaldatud.
Ärme lase end häirida asjadest, mida me täielikult ei mõista.
Ärme ürita Jumalalt Ta saladusi välja meelitada,
rakendame hoopis seda, mida teame.
Kui me seda teeme, siis oma kogemusest tean,
et Jumal annab sulle mõistmist juurde, kui seda vajad.
Kui sa aga ei kuuletu sellele, mida juba tead,
siis ära oota, et Jumal sulle mõistmist juurde annab.
Teema, millest Peetrus rääkis 2 Peetruse 1:19,
oli Issanda Jeesuse tagasitulek.
Tahan ära märkida kreekakeelse sõna kohta,
mida kasutatakse Uues Testamendis Issanda Jeesuse tuleku kohta.
Olen kreeka keelt õppinud 10aastasest saadik ja
olin kunagi pädev seda ka ülikooli tasemel õpetama.
See ei tähenda, et mul alati õigus on,
kuid mul võib selles suhtes oma arvamus olla.
Üritan välja tuua lihtsa selgituse kreekakeelse sõna kohta,
mida tavapäraselt tõlgitakse "Issanda Jeesuse tagasitulek".
Kreekakeelne sõna on "parussia" ja
see tuleneb tegusõnast "peraimi", mis tähendab "kohal olema".
Seega selle sõna otsene tähendus on Jeesuse ligiolu.
Kuid kui Jeesus on ära olnud, siis Ta ei saa ju kohal olla,
kuni Ta tagasi tuleb.
Sõna "kohalolu" viitab Jeesuse tagasitulekule.
Kuid see viitab veelgi enamale.
See ei viita vaid Ta tagasituleku sündmusele,
vaid ka asjade seisukorrale, mis toimub ajal, kui Ta tagasi tuleb.
Toon mõned näited.
Uues Testamendis kasutatakse seda sõna 17 korda Jeesuse tuleku kohta,
kuid 1 Korintlastele 16:17 kasutatakse seda Stefanase,
ühe Pauluse jüngri kohta, kui ta Pauluse juurde tuli.
Seal öeldakse: "Ent ma rõõmustan Stefanase tulekust.."
Aga kuidas ta tuli või kuidas ta tulek Pauluse juurde päriselt sündis?
Tegelikult öeldakse seal aga:
mul on hea meel Stefanase kohalolust, teisisõnu,
see pole lihtsalt üksik sündmus, et Stefanas tagasi tuli,
vaid see on see sündmus ja sellele järgnevad tagajärjed.
Sama fraasi kasutatakse Tiituse kohta 2 Korintlastele 7:6.
Paulus ütleb, et Tiitus tuli ja ta on siin.
Sõnaks on "parussia".
Filiplastele 1:26 kirjutab Paulus vanglast filiplastele ja ütleb:
usun, et rõõmustate, et ma tulen tagasi teie juurde.
Kreeka keeles on aga sõna "minu kohalolu üle",
teisisõnu "minu kohalolu on siis jälle teiega".
Huvitav on see, et 2 Tessalooniklastele 2:9
kasutatakse seda antikristuse tuleku kohta.
Mitte vaid Jeesusel pole "parussia", vaid ka antikristusel on
sellele eelnev "parussia".
Kõigil juhtudel pole see aga üks üksik sündmus.
See on see sündmus ja olukord, mis sellest tuleneb.
Loodan, et tegin end arusaadavaks.
Veel üks näide: tegusõna kasutatakse Johannese 11:28
Laatsaruse haual, kui Jeesus oli tagasi tulnud.
Laatsarus oli hauas surnud, Marta läks Jeesusele vastu,
Maarja jäi talle kohaselt koju.
Marta saatis siis teate Maarjale: õpetaja on tulnud ja kutsub sind.
Kreeka keeles ütleb see: õpetaja on kohal ja kutsub sind.
Loodan, et selgitasin arusaadavalt.
See aitab meil vaadata Jeesuse tagasitulekut ja selle keelekasutust
natuke teisest aspektist - me ei räägi vaid
ühest üksikust dramaatilisest sündmusest,
vaid räägime sellest sündmusest ja kõigist järgnevatest tagajärgedest,
mis ilmselt kestavad mõnda aega.
Teisisõnu, usun, et on loogiline ja võimalik,
et Issanda tagasitulek kestab määratlemata aja.
Usun, et see on ülioluline, sest kõik, mis on sellega seotud,
ei saaks juhtuda koheselt ühe hetkega.
Nüüd annan teile Jumala abiga täna ja homsel koosolekul
kaheksa Iisraeliga seotud pilguheitu tulevikku -
need on kaheksa erinevat kirjakohta, mis ennustavad asju,
mis juhtuvad ajastu lõpul Iisraeli suhtes.
Ma pole kindlasti eksimatu. Annan oma siira arusaama
pärast lugemist ja mõtisklemist ja palvet ja Jumala otsimist,
ning usun tegelikult, et Jumal on mind selleks tööks kutsunud.
Et oleksin Pühakirja tõlgendajaks maailma praeguse olukorra valguses
ja mis on ees tulemas.
See on minu veendumus.
Kuid sul on vabadus minuga mitte nõustuda ja
sa võid isegi taevasse saada, kuigi oled minuga eriarvamusel.
Minu eesmärk Piibli lugemisel on alati aastaid olnud
olla objektiivne.
Usun, et see on osalt tingitud mu filosoofililsest taustast,
sest see on tüüpiline lähenemine filosoofias:
leiame faktid, analüüsime neid ja teeme oma järeldused.
Piibli suhtes on väga raske olla objektiivne,
sest enamik on pärinud traditsioonilised tõlgendused,
mis ei pruugi piibellikud olla.
Enamusel meist on isiklikud eelarvamused ja suhtumised,
mis on osa me loomusest ja võivad jääda teele ette,
et saaksime objektiivselt vastu võtta seda, mis Jumal on öelnud.
Toon ühe näite: olin Egiptuses II maailmasõjas aasta otsa
haiglas ühe nahahaigusega, mida arstid ravida ei osanud.
Ei räägi üksikasju, kuid olin kohutavas depressioonis,
olin juba kristlane, hiljuti päästetud ja Vaimuga ristitud.
Kordasin endale: tean, et Jumal teeks mu terveks,
kui mul oleks usku. Kuid järgmisena ütlesin:
kuid mul pole usku.
Ja sel hetkel olin meeleheite tipul.
Kuid siis säras imeline valgus mu pimedusse:
Roomlastele 10:17: "Järelikult, usk tuleb kuulutusest,
kuulutus aga Kristuse sõna kaudu."
Ütlesin endamisi: tänu Jumalale, kui mul usku pole,
siis võin seda saada, see tuleb.
Kui mina otsustan kuulata, mida Jumal oma Sõnas ütleb,
siis usk tuleb.
Võtsin endale pastaka ja hakkasin lugema läbi kogu Piibli
ja joonisin sinisega alla kõik, mis puudutas tervenemist,
tervist, füüsilist jõudu ja pikka iga.
Teate, mis mul lõpuks oli?
Sinine Piibel.
See veenis mind objektiivselt, et Piiblil on tervenemise kohta
palju öelda.
Mu usuline taust oli Anglikaani kirik.
Ma ei süüdista Anglikaani kirikut, kuid pärast seda,
kui olin 10 aastat iga päev kirikus käinud, pühapäeviti 2 korda,
olin jõudnud järeldusele, et kui tahad kristlane olla,
siis pead olema nõus olema täiesti õnnetu.
Mina otsustasin lõpuks, et võin olla vähem õnnetu,
kui ma polnud kristlane.
Sellise otsuse ma tegin.
Siis kohtusin imeliselt Issandaga sõjaväekasarmus keset ööd -
Ta päästis mind, ristis mind Vaimuga ja mu arvamus muutus.
Mul oli aga siiski tugev mõju oma eelnevatest arusaamadest.
Iga kord, kui lugesin Piiblist, et Jumal tahab, et oled terve,
edukas ja õnnistatud, mõtlesin, et see on küll liiga hea.
Ma ei suutnud seda uskuda.
Kui ma siis ühel päeval haiglavoodil istusin ja seda ütlesin,
et see on liiga hea, midagi on siin valesti,
rääkis Issand mittekuuldaval häälel, kuid väga selgesti:
ütle mulle, kes on õpetaja ja kes on õpilane?
Ütlesin: Issand, Sina oled õpetaja ja mina olen õpilane.
Siis Ta ütles: kas laseksid siis ennast õpetada?
Siis mõistsin, et ei saanud Jumala Sõna objektiivselt vastu võtta
oma varasemate eelarvamuste pärast, mis mu peas olid.
Ära arva, et on alati lihtne Jumala Sõna objektiivselt vastu võtta.
See nõuab aega, palvet ja ka seda,
et paned maha oma teooriad ja eelarvamused ning
alandad end Jumala Sõna ette.
Nüüd annan teile täna ja homme kaheksa pilguheitu tulevikku,
mis on kõik seotud Iisraeliga.
Kutsun neid pilguheiteks, sest ma ei usu,
et prohveteeringud annavad meile täieliku selge nimekirja
tulevikusündmustest tänasest selle ajani.
Usun, et ettekuulutused keskenduvad teatud olukordadele,
kirjeldab neid elavalt, ja liigub siis edasi järgmise stseeni juurde.
Mis aga vahepeal sünnib, seda väga tihti ei avaldata.
Esimese pilguheite pealkirjaks panin "Unikaalne viletsus".
Seda mainitakse Jumala Sõnas selgelt ja rõhutatult mitmeid kordi.
Vaatame kõigepealt Jeremija 30:3-7, see on selge, konkreetne
ettekuulutus, kuidas Jumal plaanib ajastu lõpul Iisraeliga toimida.
Sest peatüki lõpus ütleb Issand: lõpuaegadel te mõistate.
Teisisõnu on see prohveteering, mida ei mõisteta enne lõpuaegu.
Usun, et elame lõpuaegadel ja usun, et võime seda nüüd mõista.
Sõnum on Jeremija 30:3 alates: "Sest vaata, päevad tulevad,
ütleb Issand, mil ma pööran oma Iisraeli ja Juuda rahva vangipõlve,
ütleb Issand, ja ma toon nad tagasi maale,
mille ma andsin nende vanemaile, ja nad pärivad selle."
Nagu varem mainisin, vaid üks maa vastab sellele kirjeldusele -
Iisrael ja Issand ütleb, et aegade lõpul
toob Ta Juudi rahva tagasi oma maale ja nad pärivad selle.
Ükskõik, mis Yasser Arafat ütleb või ÜRO või Ameerika valitsus.
Lõpptulemus on see, et nad pärivad selle.
Jumalal on õigus ja ülejäänud eksivad, kui nad nõus pole.
Olen Ameerika kultuuris märganud, et meil on suhtumine,
et kliendil on alati õigus.
See on eksitav. On ainult üks isik, kel on alati õigus -
see on Jumal.
Peaksime Jumala ette selle suhtumisega tulema:
Tal on õigus ja kui me pole nõus, siis meie eksime.
Olles tutvustanud sündmust, kus juudid naasevad oma maale
pärast 19 sajandit eemalolekut, hoiatab Jumal selle eest,
mis toimuma hakkab.
Need, kes plaanivad teha "aliya'd", s.o emigreeruda Iisraeli,
kuulake tähelepanelikult seda hoiatust.
Sest see võib su meelt muuta.
Ma ei väida, et see peaks, kuid vähemalt ära astu sellesse pimesi.
"Ja need on sõnad, mis Issand ütles Iisraeli ja Juuda kohta:
"Me oleme kuulnud hirmukisa; on kartus, aga mitte rahu."
Teisisõnu, Iisraeli tagasitulekule ei järgne koheselt rahu,
vaid just vastupidi.
Iisraeli on olnud iseseisev riik 45 aastat (lindistatud 1993. a),
neil pole kuu aegagi rahu olnud.
Nii et peate nõustuma - Piibel on täpne.
Kui soovite rohkem infot Derek Prince'i materjalide kohta UKs,
tellige DPM materjalide kataloog telefonil: +44 1462 492100
või külastage teenistuse kodulehte: www.dpmuk.org.
Tõlge: Riina Karik