Inser du hur värdefull du är? Del 2
Jag har upptäckt att i Guds förbund med Noa efter syndafloden -
sa Han: "Den som utgjuter människoblod, -
hans blod skall utgjutas av människor, -
ty Gud har gjort människan till sin avbild."
Mord är inte bara att döda en person.
Det är att förstöra Guds avbild i en människa.
Därför är avskaffandet av dödsstraffet ett av de många steg tillbaka -
som denna och många andra nationer har tagit.
En dag kommer Gud att kräva att nationerna svarar för vad de gjort.
Ruth kommer en morgon att tala till er om att vara en gudskvinna.
Jag har stulit denna replik från henne, men hon förlåter mig.
Hon säger att i hela berättelsen om skapelsen fanns inget som var dåligt -
tills människan upptäckte att han inte hade någon jämställd.
Då först sa Gud: "Det är inte gott för mannen att vara ensam."
Allt Gud hade gjort var gott, fram till denna punkt.
Så kvinnan har en speciell ställning.
Utan en kvinna är mannen inte det han borde vara.
Vi läser i 1 Mos 2:19.
"Gud hade format alla markens djur och alla himlens fåglar av jord.
Han förde fram dem till mannen...
Som mannen kallade varje levande varelse...skulle den heta.
Mannen gav namn åt alla boskapsdjur ...himlens fåglar och...markens...djur.
Men åt mannen fanns ingen medhjälpare som var hans like."
Jag säger hellre "som kompletterade honom".
Jag tror att det är vad en fru gör för en man. Hon kompletterar honom.
Det är verkligen sant enligt min erfarenhet.
"Gud [lät] en tung sömn falla över mannen, och när han hade somnat -
tog han ut ett av hans revben och fyllde dess plats med kött.
HERREN Gud formade en kvinna av revbenet som han tagit av mannen -
och förde henne fram till honom."
Hur många av er män håller med om att kvinnor är ett mysterium?
Och hur kunde någon ta ett revben och forma en kvinna?
Det ges ingen förklaring. Mycket förklaras -
men på denna punkt är Bibeln tyst.
Vi måste bara böja oss för Guds outgrundliga vishet.
Så Herren förde kvinnan till mannen.
"Mannen sade: 'Denna är nu ben av mina ben -
och kött av mitt kött. Hon skall heta kvinna'" Man är "ish" på hebreiska -
och kvinna är "ishah", så det finns ett direkt samband mellan dessa ord.
"...ty av man har hon tagits. Därför skall en man lämna... -
[föräldrarna] och hålla sig till sin hustru...de skall bli ett kött."
Detta är den ursprungliga skapelsen av den mänskliga rasen -
och du ser att vi är gudomliga hantverk.
Vi består av väldigt enkelt material men vi är gudomligt hantverk.
Inser vi inte det -
finner vi aldrig meningsfullheten vi behöver i livet.
Då inser vi inte hur outsägligt värdefulla vi är.
Har vi en låg känsla av egenvärde -
kan vi aldrig bli det Gud avser att vi ska bli.
Så det är väldigt viktigt för var och en av oss att se detta faktum.
Guds avbild i oss har orenats och skändats, men finns fortfarande kvar.
Därför säger Gud att om du mördar någon måste du betala med ditt liv -
eftersom Guds avbild finns i den människan.
När vi aborterar bebisar aborterar vi Guds avbild.
Jag säger inte mer om det ämnet.
Adam och Eva skapades för ett enormt syfte: -
att ha gemenskap med Gud.
Gud kom till lustgården varje kväll.
Det står att det var vid kvällsbrisen -
som Gud kom för att umgås med Adam och Eva.
Men vi känner till ormen -
och detta är något jag vill tala mer om senare.
Men Gud gav Adam ett jobb som innebar -
att vara väktare av trädgården.
Han var där för att ta hand om och beskydda lustgården, -
men han misslyckades med det.
Mänsklighetens första misstag gjordes av en man.
Det första misstag som beskrivs var kvinnans -
men mannen försummade sin plikt.
Han misslyckades med att vara där han skulle ha varit.
Det är problemet med vår nuvarande kultur. Försumliga män.
Män som har abdikerat från sitt ansvar.
Nästan ofrånkomligt har kvinnorna börjat fylla vakuumet -
men det var aldrig Guds plan.
Gud har en plan och den fungerar.
Låt oss läsa om frestelsen som Eva konfronterades med -
men minns att det var Adams fel att Eva var där utan hans beskydd -
och att ormen kom in i trädgården. Adam borde ha beskyddat lustgården.
1 Mos 3:1: "Ormen var listigare än alla markens djur som...Gud hade gjort.
Han sade till kvinnan: 'Har Gud verkligen sagt: -
Ni får inte äta av alla träd i lustgården?'"
Han förnekade inte Guds Ord direkt. Han ifrågasatte det.
Men när Eva övervägde hans fråga besegrades hon.
I den stund vi börjar ifrågasätta Guds Ord är vi på väg mot nederlag.
Ser vi tillbaka de sista hundra åren, mot slutet av artonhundratalet -
fanns det en rörelse som startade med tyska teologer, tror jag.
De ifrågasatte om Bibeln verkligen var Guds inspirerade Ord -
eller en sammanställning av dokument, osv.
Denna rörelse spred sig till andra länder -
till Norge, England och slutligen Amerika.
Men konsekvenserna av att överväga -
otro på Guds Ord är så katastrofala.
Detta måste var och en av oss begrunda.
Frågan ställdes ursprungligen av tyska teologer.
Från Tyskland har två män kommit -
som antagligen har orsakat mer mänskligt lidande -
än några andra män i historien. Den förste var Karl Marx.
Den andre var Adolf Hitler.
I mina ögon var de en direkt produkt av att man ifrågasatte Skriften.
När vi överväger frågan har vi öppnat dörren -
för satans makt.
"Kvinnan svarade ormen."
Ormen hade sagt: "Har Gud verkligen sagt: -
Ni får inte äta av alla träd...?"
"Kvinnan svarade ormen: 'Vi får äta av frukten från träden i lustgården.'
'men om [trädet] mitt i lustgården har Gud sagt: -
Ät inte av den... ty då kommer ni att dö.'
Då sade ormen till kvinnan: 'Ni skall visst inte dö!
Men Gud vet att den dag ni äter av den skall era ögon öppnas, -
så att ni blir som Gud med kunskap om gott och ont.'"
Det finns tre steg neråt -
och på engelska börjar varje steg med bokstaven d.
Att tvivla (doubt) på Guds Ord, att misstro det (disbelieve) -
och tredje steget är att vara olydig (disobey) mot det.
När du börjar tvivla börjar du misstro -
och misstror du kommer du i sinom tid att vara olydig.
Vi har inte råd att överväga satans frågor om Skriften.
Det låter väldigt intellektuellt och väldigt "ärligt".
Vi måste medge att vi inte vet, men det är vägen till katastrof.
Sannolikt känner vi alla till scenen som följer: -
Eva åt av trädet på gott och ont och gav till sin make.
Båda åt och deras ögon öppnades. När de fick kunskap -
vad var då det första de visste? Att de var nakna.
Det var den första kunskap som kom till Eden.
De utvisades från trädgården.
Men Gud, i Sin ofantliga nåd, gav inte upp angående mänskligheten.
Han hade en plan och var fast besluten att fullfölja den.
Vi läser Jak 4:5.
Det finns lika många sätt att översätta denna vers -
som det finns översättningar -
men jag ska ge er den jag tror är den rätta.
Den råkar komma från "Nya Amerikanska Standardversionen".
Jak 4:5. "Eller menar ni att det är tomma ord när Skriften säger: -
'Svartsjukt längtar Han efter den Ande som han har låtit bo i oss?'" (fr eng)
Gud längtar svartsjukt efter den Ande som Han har låtit bo i oss.
När Han andades in Sig själv i människan -
påbörjades en kärleksrelation -
som Han aldrig har velat avbryta eller upphäva.
Trots allt ont vi har gjort -
och trots alla tragedier och katastrofer som synden har dragit över oss, -
längtar Gud svartsjukt efter den Ande Han har låtit bo i oss.
Vissa gillar inte orden: "Gud är en svartsjuk Gud", -
men för mig är det ett fantastiskt exempel på Guds ödmjukhet -
att Han är villig att vara svartsjuk på människor som vi.
Att Han vill ha vår kärlek så mycket att Han blir svartsjuk -
om vi älskar på ett sätt som är motsatt detta.
I sinom tid, genom århundradena arbetade Gud ut en plan -
för att försona människan med Sig själv. Planen var Jesus.
Jag älskar berättelsen om Sackeus. Hur många känner till den?
Luk 19. Detta är förverkligandet av Guds återlösningsplan.
Luk 19:1.
"Jesus kom därefter in i Jeriko och vandrade genom staden.
...där fanns en man som hette Sackeus -
och var förman vid tullen, och han var rik."
Han var hatad, för folket hatade dem som tog upp skatt åt romarna.
De var oftast oärliga och fixade olaglig vinst åt sig själva.
Han hade hört att Jesus skulle passera där, så han ville se Honom.
"men kunde inte för folkskarans skull, -
ty han var liten till växten." Han kunde inte se över människornas huvuden.
"Då sprang han i förväg och klättrade upp i ett mullbärsfikonträd -
för att kunna se honom, eftersom Jesus skulle komma den vägen."
På en guidad tur i Israel tar guiden dig sannolikt med till det trädet -
i Jeriko, som naturligtvis inte är rätt. Men de pekar ut en intressant sak -
att trädet har väldigt slät bark och att grenarna sitter högt upp på stammen.
Så att klättra upp i ett mullbärsfikonträd är inte lätt.
Det finns inga små låga grenar och barken är glatt.
Jag vet inte hur Sackeus gjorde, om han hoppade och drog sig själv upp -
men det krävde sin insats. Han var också förmögen och det var genant -
att bli upptäckt klättrandes i träd -
men han ville bara få en glimt av Jesus, det var allt han förväntade sig.
När Jesus passerade skulle han kunna se Honom ovanför folket.
Men något hände som han inte förutsett.
När Jesus kom till platsen stannade Han, såg upp och sa: -
"Sackeus, skynda dig ner, -
ty i dag måste jag komma och stanna i ditt hus."
Jag noterar att Jesus aldrig behövde bli presenterad för någon.
Ingen sa: "Där är Sackeus, skatteindrivaren".
Jesus kände honom omedelbart.
Sackeus kunde nog inte förstå det som sagts: -
"I dag måste jag komma och stanna i ditt hus."
Så han klättrade ner och följde med Jesus till huset -
och alla kritiserade att Han blev skatteindrivarens gäst -
som tog upp orättvisa skatter.
Sackeus sa: "Herre, hälften av det jag äger ger jag åt de fattiga, -
och om jag har bedragit någon, ger jag honom fyrdubbelt tillbaka."
Jesus sa: "I dag har frälsning kommit till denna familj."
Jag har märkt att frälsningen påverkar vad du gör med dina pengar.
Har ditt sätt att hantera pengar inte ändrats tvivlar jag på att du är frälst.
När Sackeus blev frälst blev hans sätt att hantera pengar helt annorlunda.
När alla kritiserade, sa Jesus detta: -
Luk 19:10 "Ty Människosonen har kommit för att uppsöka -
och frälsa det som var förlorat."
Så Gud gav aldrig upp om andan Han blåste in i lerkroppen
Till slut sände Han Jesus för att återföra den till Sig själv.
Han kom "för att uppsöka och frälsa det som var förlorat."
Därför kom Jesus. Han kom för Adams ättlingar.
Hans favorittitel, som står mer än 40 gånger i NT var "Människosonen".
Han var Davids och Abrahams Son men kallade Sig Människosonen,
(Adams son) representant för människorasen (Adams släkte).
Han kom för att frälsa oss. Så värdefulla är vi i Guds ögon.
Det finns ett sammanhang i 1 Kor 15 som är mycket spännande för mig.
1 Kor 15.
1 Kor 15:45 och vidare.
"Så står det skrivet: Den första människan, Adam."
På hebreiska är ordet Adam direkt relaterat till ordet "jord" (adama).
Så hans namn indikerade att han blivit skapad av jorden.
"Den första människan, Adam, blev en levande varelse.
Den siste Adam (det är Jesus) blev en livgivande ande."
"Den första människan var av jord, jordisk.
Den andra människan kom från himlen."
Så Jesus har två titlar som är viktiga att få i rätt ordning.
Först av allt var Han "den siste Adam".
Han var slutet på hela arvet från Adam.
All synden, upproret och ondskan skars av vid Hans död.
När Han dog, dog den. När Han begravdes, begravdes den -
och när Han uppstod gjorde Han det som den "andra människan".
En ny sorts människa, en ny ras. Emmanuel-rasen.
Gud-människorasen, där Gud och människa är förenade i en natur -
och denna föds vi in i genom tron.
Om vi tror på Hans försonande död och Hans triumferande uppståndelse -
blir vi en del av "den andra människan".
En ny sorts varelse som aldrig existerat förut -
i vilken Gud och människan är förenade i en person.
Det är vår destination som kristna.
1 Tim 2:5 säger: -
"En är medlare mellan Gud och människor...[människan]...Jesus".
Det skrevs många år efter Jesu uppståndelse.
Så det sitter en människa på Guds tron, människan Kristus Jesus.
Det är en hisnande tanke, om vi kan ta in den ett ögonblick -
att en representant för vår ras finns på universums högsta plats.
Människan Kristus Jesus på Guds tron.
Gud tar det lägsta och reser upp det till det högsta.
Han började med stoft, men målet är Guds tron.
Från det lägsta till det högsta.
Nu ska vi läsa två liknelser.
Matt 13. Kapitlet med de sju liknelserna.
Det är ett rikt och spännande kapitel, men jag ska läsa två av de kortaste.
En är en vers lång och den andra är två verser.
I vers 44 har min Bibel rubriken "Liknelsen om den gömda skatten".
Jesus säger: "Himmelriket är likt en skatt som är gömd i en åker.
En man finner den och gömmer den, och i sin glädje -
går han och säljer allt vad han äger och köper den åkern."
Om du tänker dig in i Mellanösterns historia -
hur hamnade då den skatten i åkern?
En invasionsarmé kom kanske någon gång och en man var rädd för att -
bli av med sina tillhörigheter. Så han begravde snabbt -
sin skatt i en åker.
Men kanske krig svepte över landet och han aldrig kom tillbaka -
så skatten låg begravd i åkern.
Sedan kom en annan man och hittade skatten -
och han var väldigt listig. Han berättade det inte för alla.
Han gömmer den igen och går och köper åkern. Det var en vanlig åker.
Han kanske betalar ett alltför högt pris så att människor undrar: -
"Varför köpte han den åkern? Den är inte värd det priset."
Men när han äger åkern gräver han upp skatten!
Då förstår människor varför han köpte åkern.
Jag vill säga att den mannen är Jesus. Man kan tolka liknelser på olika sätt -
men jag vill tolka den så här: den mannen är Jesus.
Åkern i liknelsen är världen.
Jesus dog för hela världen och betalade priset för hela världen.
Men det är inte världen Han vill ha, utan skatten i åkern.
Vad är skatten? Guds folk.
Han var villig att betala priset för en skenbart värdelös åker -
för att få skatten som är du och jag.
Så mycket bryr Han sig om dig och mig. Så mycket tänker Han på oss.
Så mycket betyder vi för Honom.
Vi är inte oviktiga, obetydliga eller värdelösa.
Vi är så extremt värdefulla att Jesus gav Sitt liv för att köpa oss.
Från och med nu säger du aldrig att du är obetydlig, oviktig och värdelös.
Skrota allt sådant tänkande. Det är inte skriftenligt.
Jag säger inte åt dig att bli stolt, men att du ska inse ditt sanna värde.
För du vinner inget med attityden: "Stackars mig, jag är inte värd mycket.
Jag är bara det eller det." Det behagar inte Gud.
Du är en Guds son eller dotter. Gud har inga andra klassens barn.
Du är viktig. Du är väldigt, väldigt värdefull.
Du är speciell. Börja förstå det här i kväll.
Släpp den där hopkrupna attityden och känslan av värdelöshet.
Du behöver inte be om ursäkt för att du är du.
Det var dig Gud ville ha. Han ville ha dig som du är -
men Han kommer inte att lämna dig i det skicket.
Du ärar inte Gud genom att vara så ödmjuk, för det är inte ödmjukhet.
Det är otro. Du är ett Guds barn i kväll om du har tagit emot Jesus i tro.
Du är en del av skatten.
Jag tror att evangeliets tjänst är att gräva fram skatten.
Jesus köpte åkern men lämnar till oss att gräva fram skatten.
När en skatt har varit länge under jord är den ofta skadad och skamfilad.
En del av tjänsten är också att tvätta och polera upp den.
Jag tror att det är den tjänst Gud har gett mig, att polera upp -
skatten som har legat under marken så länge.
Gud har gett mig en känsla av Guds folks värde.
Om du vill beställa Derek Prince undervisning -
kontakta oss och begär en aktuell produktlista.
Våra kontaktuppgifter visas på skärmen.
Översättning: Åsa Eriksson