Derek Prince'i Teenistus
Pruut seab end valmis
Osa 2/2
Kui Jumala kavatsusi õigesti mõistan, siis usun, et Ta ütleb mulle:
üks asi on mulle kallim kui kõik muu, millega hetkel tegeled.
Üks asi, mis mind rohkem vaimustab. Tead, mis see on?
Minu pruut - Kogudus.
See on loogiline.
Igal mehel, kes abielluda plaanib, on sõbrad ja muud tegemised,
kuid, uskuge mind, ta esmane huvi on ta pruut.
Usun, et Jeesus tegi selle väga selgeks:
Ta esmane huvi on Ta pruut - Kogudus.
Usun, et Ta näitas, et mul on vastutus - et oleksin üks neist,
kes pruuti peigmehe jaoks ette valmistab.
Hetkel pole pruut kaugeltki valmis.
Loen Ilmutuse 19:6 "Ma kuulsin otsekui suure rahvahulga häälekõma
ning otsekui suurvee kohinat ning otsekui võimast piksemürinat
hüüdmas: "Halleluuja! Sest Issand, meie Jumal,
Kõigeväeline, on hakanud valitsema kuningana!"
Taevas on tohutu elevus. Mis selle põhjuseks on? Lähme edasi.
"Rõõmustagem ja hõisakem ja andkem talle au,
sest Talle pulmad on tulnud ning ta naine on ennast seadnud valmis."
Sellepärast oli kogu taevas elevil.
Sest pulmad olid käes, pulmapidusöök.
Just hiljuti abiellus mu noorim ja ainus veel vallaline tütar.
Mu väike mustanahaline Aafrika tütar,
kes oli suremas ja korjati üles Aafrika muldonni põrandalt ja
visati minu ja mu esimese naise sülle.
Ta abiellus kuu aega tagasi Floridas.
Seal oli palju elevust.
Arvaksin, et taevas saab siis ka olema palju põnevust.
Pulmad ei tohiks iialgi ilma elevuseta toimuda.
Tahan teile üht olulist asja rõhutada.
Siin ütleb: naine on ennast valmis seadnud.
Olen elanud erinevates kultuurides, Lähis-Idas, Aafrikas jne.
Ma ei tea ühtki kultuuri, kus peigmees pruuti valmis seaks.
Kas pole nii? See on alati naise enda vastutus.
See kirjakoht ütleb: ta on ennast valmis seadnud.
Mitte: ta on end valmis seadmas, vaid ta on valmis.
Aastaid tagasi, kui olin Londonis väikse koguduse pastoriks,
oli seal üks Jamaika õde.
Iga kord, kui ta palvetas, ütles ta:
Issand, aita meil meeles pidada, et sellest ei piisa,
et oleme end valmis seadmas, vaid peame valmis olema.
See jäi mulle aastateks meelde.
Pea meeles, et pruut või naine peab end valmis seadma.
Ühte ettevalmistust kirjeldatakse siin salmis 8:
"Talle on antud, et ta riietuks säravasse puhtasse peenlinasesse.
See peenlinane on pühade õiged seadmised."
Tahan sellest natuke rääkida.
See peenlinane, millest pruudi kleit on tehtud,
koosneb pühade õigetest tegudest.
Kui me algul Jeesuse, Päästja ja Issanda usu läbi vastu võtsime,
anti meile Tema õigsus.
Kui aga Talle elame, peab see me elus esile tulema.
See õigsus, millest siin räägitakse, pole meile antud õigsus,
vaid see on tegudest tulev õigsus.
Ta pruutkleit on tehtud õigetest tegudest.
See tõstatab küsimuse:
on meil piisavalt materjali korralikuks pulmakleidiks?
Ükski pruut ei abiellu ju päevitusriietes.
Pruutkleit on ikka täispikk kleit.
Vajamegi siis pruudi riietust, mis koosneb õigetest tegudest.
Matteuse 5:16 ütleb Jeesus, et las su valgus paista,
nii et kõik seda näha võiksid.
Tihti arvame, et valguse näitamine on passiivne,
see lihtsalt juhtub, kuna oleme kristlased.
Kui aga loed selle salmi lõpuni, ütleb seal:
"Nõnda paistku teiegi valgus inimestele,
et nad teie häid tegusid nähes ülistaksid teie Isa, kes on taevas."
Me valgus paistab heade tegude läbi, mida teeme.
Kui pole häid tegusid, pole ka valgust.
See on meie teine tunnistus, lisatasu ei võta selle eest.
Tiituse 2:11-14: "Jah, Jumala arm on ilmunud päästvana kõigile inimestele
ja kasvatab meid, et me, öeldes lahti jumalakartmatusest ja
ilmalikest himudest, elaksime praegusel ajal mõõdukalt
ja õiglaselt ja jumalakartlikult, oodates õndsa lootuse täitumist
ning suure Jumala ja meie Päästja Jeesuse Kristuse kirkuse ilmumist.
Tema on loovutanud iseenda meie eest, et meid lunastada kõigest ülekohtust
ja puhastada endale pärisrahvaks, innukaks headele tegudele."
Olen endalt tihti küsinud:
miks Jumal ei sekku ja aega ära ei lõpeta? Mida Ta ootab?
Vastus on alati sama: Ta oma erilise rahva pärast.
See on, mille Jumal endale saab - omaenda rahva.
Peetrus ütleb 2 Peetruse 3: "Issand ei viivita tõotust täitmast,
vaid tema on teie vastu pikameelne, sest ta ei taha, et keegi hukkuks,
vaid et kõik jõuaksid meeleparandusele."
Loomulikult ei räägita siin kogu inimkonnast,
sest teame, et paljud ei tule meeleparandusele.
Kuid mõistan, et see räägib pruudist.
Jumal ootab ja ootab ja ootab.
Ta võiks ära viia need, kes on juba valmis,
kuid Ta ei võta neid enne, kui kogu arv on täis.
Ma pole isegi ametlikult presbüterlane,
kuid usun jumalikku valikusse.
Ma ei usu, et Jumala jaoks saab taevas mingeid üllatusi olema.
Meie jaoks küll mitmeid, kohtame seal kedagi,
kui Jumala armust ise seal oleme: sind ma küll siin näha ei oodanud.
Ma ei usu aga, et Jumal seda iialgi ütleks:
sind ma küll siin näha ei oodanud!
Usun, et Ta teab, kes tuleb. Ja Ta ootab, kuni nimekiri on täis.
Kuid see kleit, mida kanname, on tehtud headest tegudest.
Koguduses on alati konflkt armu ja tegude vahel.
Mõned pooldavad ainult armu, mõned ainult tegusid.
Mõlemad on väga ühekülgsed.
See kirjakoht, mida lugesime, ütleb: "Jumala arm on ilmunud päästvana
kõigile inimestele.." Kui aga lõppu vaatad:
et olekiste innukad headele tegudele.
See on õige kombinatsioon:
arm, mille tulemuseks pole head teod, pole tõeline arm ja
head teod, mis ei sünni armust, pole tõelised head teod.
Ei saa olla üks või teine, mõlemad peavad olema.
Sellest tuleb me kleit.
Küsimus on: mis on need head teod, mida Jumal ootab?
Sellele võib pika vastuse anda, kuid tahan vaadata vaid
paari kohta 1 Timoteose kirjast.
Kõigepealt, mis on head teod meeste jaoks?
Pärast seda vaatame, mis on head teod naistele.
1 Timoteose 3:1 "See on ustav sõna. Kui keegi igatseb ülevaatajaametit,
siis ta igatseb üllast tööd. Ülevaataja peab siis olema laitmatu:
ühenaisemees, kaine, mõõdukas, kombekas, külalislahke,
osav õpetama, kes ei ole joomar ega kakleja, vaid leebe,
rahupüüdlik ja rahahimuta, kes oma peret hästi juhatab ja
kelle lapsed elavad kuulekuses ja kõigiti väärikalt."
See on see väike nimekiri.
Lähme edasi naiste juurde, 1 Timoteose 5.
Pange tähele, teatud asjad on samad. 1 Timoteose 5:9-10,
see räägib kristlikest lesknaistest, kelle eest hoolitseb korraldus,
mille eest vastutab kogudus.
Paljud kogudused Ameerikas on võtnud tänapäeval lesed oma hoole alla?
Mis on juhtunud?
Algkogudus võttis vastutuse oma leskede eest.
Teatud tingimustel, mis Paulus siin ära toob:
"Leskede hulka loetagu see, kes on vähemalt kuuekümneaastane
ning on olnud ühemehenaine, kelle heade tegude kohta on tunnistajaid,
olgu ta lapsi üles kasvatanud või võõraid vastu võtnud või
pühade jalgu pesnud või viletsaid abistanud või
otsinud võimalust teha mis tahes heategusid."
Neis kahes kohas, mida võid ise pärast uurida,
väike nimekiri peamistest headest tegudest meestele ja naistele.
Küsime endalt: kas meie kogudused
õpetavad ja praktiseerivad seda?
Kas näeme selliseid häid tegusid toimumas tänapäevases koguduses?
Kas siis karismaatilises, baptisti-, presbüterlikus või mis tahes kirikus.
Millele nad rõhku panevad?
Tahan anda veel ühe kirjakoha. See otsustab minumeelest kõik.
Jaakobuse 1:27 "Jumala ja Isa silmis puhas ja laitmatu
jumalateenistus on.." Mis järgmisena tuleb?
"..käia vaatamas vaeslapsi.." See on nimekirjas esimene.
Kui paljud kogudused siin maal seda teevad?
Edasi: "..hoolitseda lesknaiste eest nende viletsuses
ja hoida iseennast maailma poolt määrimata."
Kasvasin usklikuna üles nelipühi koguduses,
mitte küll lapsena, kuid kui usklikuks sain.
Tänan Jumalat nelipühilaste ja kõige eest, mis nad õpetasid!
Kuid need, kellega mina koos olin, rõhutasid alati negatiivset:
sa ei tohi juua, suitsetada, kinos käia jne.
Nad rääkisid kõik sellest, kuidas end puhtana hoida,
kuid selles oli väga vähe midagi positiivset.
Nad ei hoolitsenud vaeslaste eest ega leskede eest,
v.a mõned võrratud erandid, kuid need olid erandid.
Tahan teile öelda, et meie põhirõhk ei ole piibellik.
Kas meil pole vanemateta lapsi? Kas meil pole leski?
Meil on ebatavaliselt palju üksikemasid.
Olen mõnedega natuke kokku puutunud -
see on raske elu. Kas pole nii?
Kui palju abi nad kogudusest saavad? Kes nende jaoks midagi teeb?
Orvud - alustame väljastpoolt USAd.
Arvatakse, et praeguseks on juba üksi Aafrikas 10 miljonit aidsiorbu.
Mis sa selles suhtes ette võtad?
Arvatakse, et kui aids Indias tõsiselt maad võtab,
saab see arv Indias palju suurem olema.
Kas me organisatsiooni või üksikisikuna
võtame midagi orbude suhtes ette?
Kellele me selle jätame?
ÜROle?
Usun, et peab toimuma revolutsiooniline muutus
meie suhtumises orbudesse, leskedesse ja lastesse.
Olen Gary't juba hoiatanud - teen temaga siin väikse intervjuu.
Paljud inimesed mõtlevad: mul on suur pere,
mul poleks Issanda jaoks aega, ma ei saa seda rahaliselt lubada.
Gary on elav näide, mis tõestab vastupidist.
Tule siia, Gary! Annan sulle selle.
See on Gary Bergel. Teile kõigile tuttav,
palveorganisatsiooni IFA rahvusvaheline direktor.
Mitu last teil Susaniga on?
- Meil on 10 last: 8 enda last ja 2 adopteeritud last,
kes päästeti abordist. Nad on eri rahvustest.
Mitu rahvust siin esindatud on?
Arvutasime, et me peres on u 12 eri rahvust esindatud.
Teil on siis kodus palju riidu ja tülisid?
Ei. - Ei?
Meil on hetkel uued väljakutsed, sest esimest korda
elavad koos teismelised poiss ja tüdruk.
Kuid oleme tegelikult näinud lapsi üksteist kaitsmas.
Hiljuti ähvardas me 17aastane poeg koolibussis koha kätte näidata
ühele, kes ta õde kiusas ja talle rassilisi märkusi tegi.
Ta ütles: kui sa ära ei lõpeta, kahetsed seda hiljem väga.
Oleme näinud neid tõesti üksteise eest välja astumas.
Sellise suure pere kõrvalt pole sul Jumalariigitööd aega teha, ega?
Ainult mõned tunnid nädalas.
Tegelikult lahendas Issand selle probleemi,
kui lasi meil Aabrahami ja Saarai lugu uurida.
Ta ütles, et me ei eraldaks oma elu erinevateks osadeks,
et Tema näeb seda kui ühtset tervikut ja
kogu elu, mis on elatud Jeesusele, on teenimistöö.
Jah, mul on kutse olla vahimees rahva pealinna müüridel ja
sellega seoses kutse palveorganisatsioonis ja
palveliikumises.
Kuid tegelikult ei saa öelda, et see pole koos toiminud.
Tunnen, et osa mu tugevusest palveliikumises on mu tugevus kodus
ja olen täiesti veendunud, et kogen vähemal määral vaimset sõjapidamist,
sest oleme saanud panustada sellesse töösse ja seega oleme
välja kistud vaenlase haardest
ning meie vastane peab tegelema Issanda endaga,
kui meie kallale tulla tahab, sest Issand valvab me kodu üle.
- Mis nõu annaksid inimestele, kes kaaluvad,
palju lapsi neil olema peaks?
- Et nad saaksid vastuse Issandalt. - Hea vastus.
- Tehke seda, mis Tema ütleb. - Aamen.
- Oled meile inspiratsiooniks, aitäh! - Nii nagu sina meile.
- Susan, Gary abikaasa, tõuse püsti!
Ilma temata poleks ta seda teha saanud.
Kutsun siia veel ühe inimese: Michael Kilgore'i.
Ta on Derek Prince'i Teenistuse tegevdirektor.
Ta on abielus Kereniga, kes on juhtumisi Bob Mumfordi tütar.
Tal on selles asjas teine vaatenurk. Palun tal rääkida veidi
mentorlussüsteemist, mida ta oma kodus lastega tegelemisel kasutab.
17 aastat tagasi küsisime Kereniga üksteiselt keset armumist,
mis me laste suhtes otsustame.
Nõustusime, et saame nii palju lapsi, kui Jumal meile annab.
Meil on 2 enda last: 13aastane tütar ja 11aastane poeg.
Tervislikel põhjustel me rohkem lapsi ei saanud,
siis uurisime adopteerimist, kuid see ei läinud läbi.
Viimase 2,5 aasta jooksul leidsime programmi,
mis laseb lastel nädala meie juures elada ja
siis lähevad nad nädalavahetuseks koju ja uuesti samamoodi.
See kestab niimoodi 6-12 kuud.
Selle aja jooksul näitame oma usku tegudes.
Räägime eelarvest, palvest, vanemate sõna väest,
palvetame laste eest.
Väike poiss Benny põrnitses mind altkulmu ja ütles:
Jeesus ei tee midagi. Küsisin:
Benny, kas tahad, et me enam su eest ei palveta?
Ta ütles: ei!
Kaks päeva enne kui Benny koju läks, ja kuigi olime Kereniga üritanud,
me tütar Abby üritas, tuli me poeg Derek
ja palus Bennyga patusepalve ning Benny võttis Jeesuse vastu.
Tänu Jumalale! Mis nõu sina inimestele annaksid?
Soovitan teil järgida Issanda juhtimist ja
ärge andke alla ja loobuge lootusest, mis teil on.
Mida rohkem te tõde rakendate, seda rohkem seda teisse tuleb ja
teist jällegi välja tuleb.
Kui oled palunud Jumalalt, et Ta sind kasutaks,
kuid sa ei tunne seda, siis sa pole tegelikult kogenud,
mis Jumalal su jaoks on.
Sest tunned väsimust, kui Jumal sind kasutab,
sa tunned end "ärakasutatuna". Aitäh sulle, Derek.
Aitäh!
Teen midagi, mis ma tihti teen.
Kes arvab, et lapsed on õnnistuseks? Tõsta käsi!
Miks teil siis nii vähe õnnistusi on?
Mis sa selle peale kostad? Meil on tõestus silme ees,
et võid selle kallal tööd teha.
Asi pole selles, kas suudad, vaid kas tahad.
Enamik teab meie pere lugu, kuid 1928. aastal, 17 aastat tagasi,
võttis mu esimene naine enda juurde väikse sureva juudi beebi Tikva.
Teised misjonärid Jeruusalemmas ütlesid:
mis kasu on võtta enda juurde väike laps, peaksid hoopis jutlustama.
Lydia oli pärit Taanist, ta sai kirju Taani kristlastelt,
kes ütlesid: kujutame ette, kuidas sa rahvahulkadele jutlustad.
Lydia pesi parajasti mähkmeid, kui ta kirja sai.
Kuid sellest esimesest sammust on kasvanud välja perekond,
millele mina perepeaks olen ja Ruth on mu kaaslane.
Mul on kokku 9 adopteeritud last, kellest 6 on juudid,
üks on Palestiina araablane, üks inglane ja üks aafriklane.
Ruth tõi kaasavarana veel kolm juurde - kõik juudid.
Kahe peale vastutame 12 adopteeritud lapse eest.
Kui vähegi mu graafikut tead, siis ei saa öelda,
et ma Issanda tööga hõivatud poleks.
Arvan, et suudan teha rohkem, sest tegin seda, mida Issand tahtis.
Paljud on võib-olla juba sellest east väljas, kuid mõelge sellele:
Piibel ütleb, et lapsed on pärandiks Issandalt ja
ihusugu on tasu Temalt.
Miks sa siis Issanda tasu ära lükkaksid?
Jumala armu tagasilükkamine on üks tõsisemaid süütegusid.
Kui uurid Jaakobi ja Eesavi lugu, näed, et Eesav oli hea tegelane.
Pikemalt sel ei peatu, kuid ta oleks kindlasti kampa võetud.
Jaakob oli aga raske isiksus. Ma ei usu, et ta pätt oli,
seda ei saa öelda, kuid ta oli väga terav,
väga enesekeskne, väga järeleandmatu.
Aga Jumal ütles: Eesavit ma vihkasin,
Jaakobit ma armastasin. Mis neil vahet oli?
Sellele on üks lihtne vastus 1 Moosese raamatus:
Eesav põlgas ära oma esmasünniõiguse.
Ja see teeb Jumala vihaseks, kui põlgame ära selle,
mis Ta meile oma headuses andnud on.
Siis saame Ta pahameele osaliseks.
Jaakobil oli palju vigu, kuid tal oli üks hea omadus -
Ta tahtis seda, mis Jumalal ta jaoks plaanis oli.
Ta kasutas selle saamiseks mitmeid eri viise,
kuid lõpuks ta saavutas selle.
Mul on mure nende inimeste pärast, kes ütlevad:
me ei saanud endale lapsi lubada, või palju lapsi.
Milline Jumal sul on?
On sul Jumal, kes toitis kõrbes 40 aastat 3 miljonit Iisraeli last?
Võin öelda, et meil olid Lydiaga rahalised puudujäägid,
kui me ei nälginud kunagi.
Oli aeg, mil ostsin zhiletiteri ükshaaval, sest nii oli soodsam.
Seega tean, mis tähendab, kui kõike ei jätku.
Kuid ma pole kunagi kahetsenud elukäiku,
mille juurde Jumal mind tõi.
Pidin oma statistiku kaasa võtma, sest tänaseks on meil 12 last,
35 lapselast ja umbes 60 lapselapselast,
ka mõned lapselapselapselapsed.
Meil on veel 3 lapselapselast, kes abielluvad sel aastal.
Meil on sugupuu, mis üks tütrepoeg tegi,
kuid see kasvas nii suureks, et ei mahtunud arvutisse ära.
Ta elab aga Detroiti lähedal, nii et läks ühte suurde
autotootmisfirmasse ja neil oli arvuti, kuhu me sugupuu ära mahtus,
kuid nüüd on see juba aegunud.
Olen mures, sest head teod on need, mida sa Talle pulmapeol kannad.
Rõhutan veelkord: Jeesusele lähevad korda
paganad, need, kelleni pole jõutud, kes koguduses pole, jumalakartmatud.
Oleme Jumala tahtes, kui püüame nendeni jõuda
igal võimalikul viisil.
Kuid Tema esmane hool, Ta süda on oma Pruudi juures.
Usun isiklikult, et jõuame täieliku ühtsuseni Jeesusega oma teenistuses,
kui meil on Tema prioriteedid esikohal.
See on uus mõte, ma ei ütleks, et ilmutus,
kuid uus mõte, mis Jumal mulle andnud on.
Kui soovite rohkem infot Derek Prince'i materjalide kohta UKs,
tellige DPM materjalide kataloog telefonil: +44 1462 492100
või külastage teenistuse kodulehte: www.dpmuk.org.
Tõlge: Riina Karik