Derek Prince'i Teenistus
Ülistus
Osa 3/3
Oleme andnud inimestele pildi kristlusest,
ja tänu Jumalale, et andsime neile Sõna - Piibli,
kuid andsime neile täiesti mittetäieliku pildi
ülistusest (ing - Jumala teenimisest).
Kui siis tõelist asja tehakse, tunnevad nad end imelikult.
Sest oleme seadnud inimestele tingimused,
et nad ootaksid ebaloomulikku.
Õnneks on siin koguduses mõneti teisiti,
kuid kui enamus inimesi kirikusse läheb,
on nende füüsilised liigutused väga piiratud: nad tulevad sisse,
istuvad maha, tõusevad püsti, istuvad maha, tõusevad püsti
ja kõnnivad välja. Kas pole nii?
Käisin niimoodi aastaid kirikus.
See pole Jumala tahe.
Valmistame Jumalale pettumuse, kui niiviisi käitume.
Jumal tahab ülistust, nii nagu seda kirjeldasin -
peast jalataldadeni ja kõige muuga vahepeal.
Vaatame veel ühte näidet.
Tahan rääkida kolmest asjast, mis on tihedalt seotud:
tänuandmine, kiitus ja ülistus.
Need on kõik head, kuid ükski neist ei asenda teist.
Üldistatult: tänu läbi teadvustame Jumala headust, lahkust.
Kiituse läbi teadvustame Jumala suurust.
Mida me teadvustame aga ülistuse läbi?
Jumala ühte kirjeldamatut omadust. Mis see on?
Pühadus.
Ilma tõelise ülistuseta on meil vähe kokkupuudet pühadusega.
Jumala pühadus on unikaalne. Tal on palju teisi imelisi omadusi -
Ta on tark, tugev, õiglane.
Kuid näeme neid omadusi mingil määral inimestes enda ümber.
Pühadust näeme vaid ühes isikus - Jumalas.
See on unikaalne ilmutus Jumalast. Vaatame seda hiljem veel.
Vaatame tänu, kiituse ja ülistuse omavahelist seost.
Psalm 100:4 "Tulge sisse ta väravaist tänuga,
tema õuedesse kiitusega; ülistage teda ja andke tänu ta nimele!"
See kirjeldab õiget viisi Jumala ligiollu tulemiseks.
See ei muutu kunagi. Kui tahad Ta väravatest sisse tulla,
siis tee seda tänuga. Kui tahad minna Ta õuedesse,
siis on see kiitusega. Jumal pole seda kunagi muutnud.
Võid palvetada ka ilma selleta, kuid jääd siis kaugemale.
Oled nagu need 10 pidalitõbist, kes seisid eemal ja
hüüdsid Jeesust, et Ta halastaks. Ja ta halastas, Ta kuulis neid.
Kuid neil polnud iial päris ligipääsu Jumala juurde.
Olen teinud sellest üldise põhimõtte ja teen erandi vaid eriolukorras:
ma ei palveta kunagi enne, kui pole Jumalat tänanud ja
siis kiitnud ja pärast seda tean, et olen Temaga ühenduses.
See on tee Jumala ligiollu. Aga mida sa teed, kui sinna jõuad?
Psalm 95 ütleb meile. Loeme salmid 1-7, kuid mitte korraga.
"Tulge, hõisakem Issandale, hüüdkem rõõmuga
oma päästekalju poole!
Pange tähele, siin ütleb: hõiska, mitte laula kõva häälega!
"Tulgem tema palge ette tänamisega, hõisakem temale kiituslauludega!
Sest Issand on suur Jumal ja suur kuningas üle kõigi jumalate."
Kuidas me Issanda ligiollu jõuame?
Tänuandmise ja kiitusega, ülevoolava kiitusega,
rõõmsa hõiskamisega - see viib meid Issanda ligiollu.
Miks me Teda kiidame?
Ta suuruse tõttu. Tema on suur Looja.
"Tema käes on maa sügavused ja tema päralt on mägede tipud.
Tema oma on meri, sest tema on selle teinud,
ja tema käed on valmistanud kuiva maa."
Suhtleme Temaga kui kõige Loojaga,
kuid see pole veel teekonna lõpp.
Mis sa minust arvaksid, kui iga pühapäeva hommikul
ostaksin lennupileti Fort Lauderdale'st Atlantasse.
Tuleksin Atlantas lennukist maha, ostaksin pileti ja lendaksin tagasi
Fort Lauderdale'i?
Küsiksid: miks sa niimoodi aega ja raha kulutad?
Miks sa seal Atlantas midagi ei tee?
Samamoodi on enamuse kristlastega.
Teeme läbi kõik, et jõuda Jumala ligiollu ja
siis ostame pileti ja lähme tagasi.
Me ei tee seda, milleks me tegelikult tulime.
Kui suudan teile seda näidata, muudaks see te mõtlemist.
Mida teeme järgmisena? Tuleme Ta ligiollu
kiituse ja tänuga, salm 6:
"Tulge, kummardagem ja põlvitagem.."
Näete, mis ülistus on - see on kehaasend.
Miks meil kõike seda eelnevat vaja oli? Et mida teha?
Ülistada.
Oleks naeruväärne laulda kõiki neid laule ja teha kõike muud,
jõuda kohale, pöörata ringi ja välja kõndida.
Jääksid ilma kogu eesmärgist, milleks seda üldse tehti.
Mis siis juhtub? Salm 6:
"Tulge, kummardagem ja põlvitagem, heitkem maha Issanda,
oma Looja palge ette!"
Näete, kui üheselt on tegemist kehaasendiga.
"Sest Tema on meie Jumal.."
Kuidas Teda oma Jumalaks kuulutame?
Ülistuse läbi. Ülistus kuulub ainult Jumalale.
Võid inimesi kiita ja tänada, kuid me ei saa kedagi
peale Issanda ülistada.
See on unikaalne tegevus, mille läbi ütleme:
Jumal, Sina oled meie Jumal, me ülistame Sind.
Me lihtsalt ei tõuse ja ütle: ülistame Sind,
vaid põlvitame, sirutame oma käed, kummardume maha.
Paneme kogu oma olemuse sellesse.
Olen märganud meelelahutusmaailmas, ma pole mingi ekspert selles,
kuid on kaks rahvusgruppi, kes on sel alal edukad:
juudid ja mustanahalised.
Lihtsalt minu tähelepanek. Mõtlesin endamisi:
mis neil ühist on? Olen mõlematega kokku puutunud.
Vastus on: nad panid kõik mängu, mis neil oli.
Kui näed juudist artisti või mustanahalist koomikut,
nad on täiesti asja sees, see pole lihtsalt etendus,
see on nemad ise.
See on võti ülistuseks - olla täiesti selle sees.
See pole veel kõik. Salm 7:
"Sest tema on meie Jumal ja meie tema karjamaa rahvas
ja lambad, kes on tema käe all."
Võid arvata, et salm 7 saab seal läbi,
aga hoopis uus lause algab ja ei lõpe enne järgmist salmi.
See on hämmastav.
"Täna, kui te kuulete ta häält.."
Millal sa Ta häält kuuled?
Kui oled ülistuses. Siis kuuledki Issanda häält.
Meil tulid tihti prohveteeringud esile, kuulasin alati hoolikalt.
Paljud olid suurepärased.
Kuid kui on kuskil ülistuslik õhkkond ja
siis tuleb prohveteering, on see pea alati ülimalt täpne.
Sest seal kuuleme Ta häält.
Kui lihtsalt täidad seda toimingut - lendad Atlantasse,
pöörad ringi ja lendad tagasi, jääd sellest kõigest ilma,
sa pole kuulnud Issanda häält. Vajame seda meeleheitlikult.
Ülistusega käib midagi kaasas, ei saa sel pikemalt peatuda,
kuid loe Maarja, Marta õe lugu.
Sellest Maarjast teame kahte asja, mitu Maarjat on.
Kõigepealt, ta istus Jeesuse jalge ees.
Marta oli aga koormatud teenimisega.
Kui paljud kristlased on tänapäeval koormatud teenimisega.
Maarja istus Jeesuse ees. Marta ütles: see pole õige,
ütle talle, et ta mind aitaks.
Jeesus ütles: "Maarja on ju valinud hea osa, mida ei võeta temalt ära."
Siis hiljem Laatsaruse, Maarja ja Marta juures,
pärast Laatsaruse elluäratamist, korraldasid nad banketi -
väga sobilik tähistada,
kui keegi on surnud ja ja ärkab jälle ellu.
Banketi ju peaks ikka korraldama.
Siin ütleb: Marta teenis, Laatsarus istus lauas, aga mida Maarja tegi?
See on nii ilus!
Ta võttis kõige kallima asja, mis tal oli -
alabasterpudeli väga kalli salviga.
Selle väärtus oli umbes 2/3 aasta palgast.
Ta purustas alabasternõu, seda ei saanud iial parandada ja
valas kogu õli Jeesuse pea peale. Mis oli tulemuseks?
Imeline aroom. Mis on aroom?
Ülistus.
Kõik religioossed kritiseerijad ja ka osad jüngrid ütlesid:
miks ta sellise raha ära raiskas? Selle oleks võinud vaestele anda.
Huvitav, mõned on väga mures vaeste pärast vaid siis,
kui keegi kulutab raha millegi muu peale.
Jeesus ütles: vaeseid on alati teie hulgas,
võite neid ükskõik millal aidata.
See, kes kõige enam kritiseeris, varastas ise vaeste rahast.
Vaata, millise vea nad tegid.
Tuba oli täis imelist aroomi, kuid nende kriitiline suhtumine
ei lasknud neil seda nautida.
Jeesus aga ütles: naine on selle hoidnud mu matmiseks.
Jeesuse ees istudes sai ta midagi, teada, mida keegi teine ei teadnud:
naine teadis, et Ta sureb.
Ta ütles: tahan teda võida, kui veel on aega.
Markuse 16:1 näeme, et teised naised tulid pärast Ta ülestõusmist
oma lõhnarohtudega - nad jäid hiljaks.
Ta oli üles tõusnud. Tal polnud enam võidmist vaja.
Tahan rõhutada, et ülistuse juurde käib ka Issanda ligiolus istumine.
Jumal on seda meile Ruthiga juba mõned aastad õpetanud.
Meil on kallis vend Johannes Facius - Rahvusvaheliste Eestpalvetajate juht.
Tema on olnud selle rajajaks kaasaaegses koguduses.
Ta ütleb: Jumala ligiolus istumine on
Jeesuse peale ajaraiskamine.
Just nagu see naine raiskas salvi Ta pea peale.
Mõned arvavad, et see oli raiskamine.
Kuid Issanda silmis on see kallihinnaline.
Siin on otsene seos sellega, et ta istus Jeesuse jalge ees.
Tema oli see, kes ülistas.
Ära eralda aega Jumala ligiolus ülistusest -
need kaks käivadki tegelikult kokku.
Meil on Ruthiga aastate jooksul olnud palvenimekiri,
mida palvetasime igal kolmapäeval.
Päris pikk nimekiri, see on meil üles kirjutatud.
Mõned aastad tagasi näitas Jumal, et Ta tahtis midagi muud.
Nüüdseks on kujunenud nii, et kui kolmapäev on käes,
pole meil mingit plaani.
Me sõna otseses mõttes istume Issanda ligiolus.
Me isegi üllatume, mis kõik esile tuleb.
Seal pole kunagi igav ega kunagi samamoodi.
Jumalal on iga kolmapäeva jaoks midagi uut.
Tahan julgustada sind: võta aega,
istu Issanda ligiolus, ülista Teda.
See muudab sind. Muudab sind radikaalselt.
Rohkem kui miski muu asi muudab sind ülistus.
Vaatame kiiresti Jesaja 6, see on üks mu lemmikpeatükke.
See oli esimene koht, mida loeti koosolekul, kus päästetud sain.
Sel on minu jaoks eriline tähendus, kuid me ei peatu sel praegu.
Jesaja 6:1 "Sel aastal, kui kuningas Ussija suri,
nägin ma Issandat istuvat suurel ja kõrgel aujärjel,
ja tema kuue palistused ulatusid templi seinast seina.
Temast kõrgemal seisid seeravid; igaühel neist oli kuus tiiba:
kahega ta kattis oma palet, kahega ta kattis oma jalgu
ja kahega ta lendas."
Seeravitel oli kuus tiiba, keerubitel neli tiiba.
Keerubeid mainitakse Hesekieli esimeses peatükis.
Seeravid on veel Ilmutuse 4: neli elavat olendit,
igalühel kuus tiiba.
Vaatame praegu neid Jesaja 6, mida nad oma tiibadega tegid.
See on imeline pilt ülistuse ja teenimise vahelisest seosest.
"Kahega ta kattis oma palet, kahega ta kattis oma jalgu.."
See on kehaasend, mis see on?
Austus, ülistus Kõikvõimsa Jumala ligiolus.
Ülejäänud kahega ta lendas. Mis see on?
Teenimine. Mitu tiiba oli ülistuse jaoks?
Neli. Mitu tiiba oli teenimise jaoks?
Kaks. Kas näed seda suhet?
See on taevane eeskuju: ülistusele kaks korda rohkem kui teenimisele.
Usun, et nii peaks see olema ka Kristuse Ihus.
Ma ei usu, et suudame taevast eeskuju paremaks teha.
Arvan, et suur osa me teenimisest, mis ei sünni ülistusest,
on raisatud aeg.
Ainult teenimine, mis sünnib tõesti ülistusest,
saavutab Jumala eesmärgid.
Meil on üks kallis sõber, paljud siin tunnevad teda.
Fantastiline, tegus õde - tegus on vähe öeldud.
Rääkisime sellest ühe teise vennaga ja Ruth ütles:
naine kasutab kõiki kuut tiiba lendamiseks.
Aga see vend ütles: aga tal on kaheksa tiiba.
Kuid palju selliseid inimesid sa tead,
kes kasutavad kõiki kuut tiiba lendamiseks.
Nad ei võta kunagi aega Issanda ligiolus.
Nad ei too Talle kunagi kõige pühamat asja - ülistust.
Seerav tähendab "põlevat, tulist olendit".
Tänapäevane sõna heebrea keeles tule kohta: "srefa".
Sel on tähendus läbi kogu heebrea keele.
Mida nad ütlesid?
Püha, püha, püha on Issand..
Kui vaatad Ilmutuse 4, leiad samad seeravid ütlemas sama.
See ei muutu.
Sõna "püha" on ainus sõna, mida kasutatakse Jumala kohta kolm korda.
See on ainulaadne. Nii Vanas kui Uues Testamendis.
See on Jumala ainulaadne omadus.
Miski, mida ei saa seostada millegagi maa peal kuni
puutud kokku Jumalaga.
Kuni sa pole Jumalat kohanud, pole sul mingit ettekujutust pühadusest.
Pühadus pole õigsus. Õigsus on imetore.
Iiob oli õige mees ja ta hoidis Jumala ees oma õigsusest kinni
peatükk peatüki järel.
Kuid kui ta nägi Issandat Ta pühaduses, ütles ta:
ma olen ebapuhas, räpane. See ongi see vahe.
Võid näha õigeid inimesi, tänu Jumalale,
aga keegi, kes Jumalat kohanud pole, ei saa olla püha.
Jesaja 6:4 ütleb: Ja uksepiidad vabisesid hüüdjast häälest
ning koda täitus suitsuga." Millise suitsuga?
Viirukiga. Mis see tähendab?
Ülistust.
Vaadake veel üht olulist asja, salmis 8 ütleb Jesaja:
"Ja ma kuulsin Issanda häält küsivat: "Keda ma läkitan?
Kes meilt läheks?" Issand ei rääkinud Jesajaga,
Ta lihtsalt rääkis. Miks Jesaja Ta häält kuulis?
Sest ta oli ülistuses. Seal kuulebki Issanda häält.
Vaatame Ilmutuse 5, siin ka lõpetame.
Paar aastat tagasi ütlesin Ruthile: me ei loe küllalt Ilmutuse raamatut.
See on küll raske raamat mõista, kuid see ei tähenda,
et seda lugema ei peaks. Ta ütles: loeme.
Lugesime korra, ei saanud sealt midagi.
Lugesime teise korra, ikka mitte midagi.
Mis siis, see on Jumala Sõna, loeme ikka.
Kolmandal korral hakkas see midagi tähendama.
Nüüd kui Ruth küsib, mida me loeme, teab ta juba enne vastust:
Ilmutuse 4 ja 5.
Võin terve päeva sellest rääkida, kuid meil pole tervet päeva.
See on troonisaal, Ilmutuse 4. Siit juhitakse universumi.
Võtmesõnaks on troon.
Selles 11 salmiga peatükis esineb see sõna 14 korda.
See toimubki universumi troonisaalis.
Siin on üks ülimalt iseloomulik tegevus - see on ülistus.
Ja neli elavat olendit ütlevad täpselt sama,
mis nad ütlesid Jesaja 6. peatükis, nad pole muutunud.
Usun, et nad pole tänaseni muutunud, ütlevad ikka sama:
"Püha, püha, püha on Issand Jumal, Kõigeväeline,
kes oli ja kes on ja kes tuleb!"
"Iga kord, kui olevused andsid au ja austust ja tänu sellele,
kes istub troonil ja elab igavesest ajast igavesti,
langesid kakskümmend neli vanemat troonil istuja ette ning
kummardasid teda, kes elab igavesest ajast igavesti,
ja heitsid oma pärjad trooni ette.."
See on taevane eeskuju, selline on ülistus taevas.
Nad langesid maha troonil istuja ette.
Vahel laulame asju, mida me isegi ei mõista.
Kui vanasti kirikus käisin, praegu me neid koraale enam ei laula,
kahju tegelikult.
Kuidas see laul oligi: tooge välja kuninglik kroon ja
kroonige Ta kõige Issandaks. Las inglid heidavad silmili maha..
Olen vaadanud, kuidas kirikuskäijad seisavad kangelt oma pinkides
ja laulavad: las inglid heidavad silmili maha.
Ütlesin: inglid võivad seda teha, aga mitte meie.
Ärge paluge meil midagi nii ebaväärikat teha.
Niimoodi tehakse taevas, kui arvad, et oskad paremini, eks proovi.
Mulle sobib see, et püüan teha seda, mida taevas tehakse.
Siin on meil stseen sellest, kes istub troonil rullraamatuga,
Ilmutuse raamatu ilmutuse avaldamine.
Suur ingel ütleb valju häälega: kes on väärt
seda raamatut avama ja lugema? Mitte keegi kogu taevas
ei saanud seda teha. Ja Johannes hakkas nutma.
Sest ta tahtis, nagu minagi, teada, mis seal kirjas on.
Üks vanematest ütles talle: ära nuta, kõik on hästi,
lõvi Juuda soost võib rullraamatu avada.
Johannes pöördus ringi ja arvas, et näeb lõvi.
Mida ta nägi? Talle, kes oli tapetud.
Siin ütleb: "Ja ma nägin trooni ja nelja olevuse ja vanemate keskel
seismas Talle, kes oli otsekui tapetud ning
kellel oli seitse sarve ja seitse silma - need on seitse Jumala vaimu,
kes on läkitatud kogu ilmamaale. Ja ta (Tall) tuli ning võttis raamatu
troonil istuja paremast käest."
Mida me siit õpime?
Kui tahad olla lõvi, pead õppima olema tall.
Jumala vägi saab täielikuks nõrkuses.
Paulus ütles: parem kiitlen oma viletsuses, nõrkuses, probleemides.
Paljud teist arvavad, kui üldse midagi arvate:
ma pole küllalt tugev, ma ei saa Issandat teenida, mul pole jõudu.
Su probleem, kallis õde-vend on, et oled liiga tugev.
Kui õpid olema nõrk, saaks Jumala vägi sinu läbi toimida.
See on võrratu õppetund - et lõvi on tall.
Lõpetame sellega: see on pilt,
kus kogu universum ülistab. Väärt vaatamist.
Ilmutuse 5:8 alates: "Kui ta oli võtnud raamatu,
siis need olevused ja need kakskümmend neli vanemat
heitsid maha Talle ette.." Mis nad tegid?
Heitsid maha.
"..igaühel oli käes kannel ja kuldkausid täis suitsutusrohte -
need on pühade palved."
See on põnev, aga pole aega sel peatuda,
niimoodi jõuavad me palved Issanda ligiollu -
kuldkaussides, täis suitsutusrohte. Mis on suitsutusrohud?
Ülistus.
Salm 9: "Ning nad laulsid uut laulu.. Loen NIV tõlkest.
Keegi ütles: "Enam-vähem Inspireeritud Versioon" (NIV).
Loen tegelikult New King Jamesi versiooni, kuid järgnev tekst
on uuemas tõlkes palju parem.
Asi pole tõlkes, vaid tekstis - siin on selles oluline vahe.
Salm 9: "Sina oled väärt võtma raamatu ning avama selle pitserid,
sest sina olid tapetud ning sina oled ostnud Jumalale oma verega
inimesi kõigist suguharudest ja keeltest ja rahvastest ja
paganahõimudest ning oled nad teinud kuningriigiks ja
preestreiks meie Jumalale ning nad hakkavad valitsema
kuningatena üle ilmamaa."
See on esimene ülistusring: 4 elavat olendit ja 24 vanemat
langesid maha ja kiitsid Jumalat vägeva lunastuse eest Jeesuse läbi.
Edasi ütles Johannes: "Ja ma nägin ja kuulsin
paljude inglite häält trooni ja olevuste ja vanemate ümber,
ning nende arv oli kümme tuhat korda kümme tuhat ja tuhat korda tuhat."
Kümme tuhat korda kümme tuhat - muuseas, hiina keeles
räägitakse siiani miljonitest sel moel.
10 tuhat korda 10 tuhat on 100 miljonit.
Ja siis on veel miljoneid.
Kui mõelda, et üks ingel suudab ühe õhtuga hävitada
175 tuhat Süüria sõdurit, miks peaksime siis muretsema?
Neid on miljoneid, sadu miljoneid.
Nemad laulsid: "Tall, kes on tapetud, on väärt
võtma väge ja rikkust ja tarkust ja võimu ja au ja kirkust ja õnnistust!"
Nüüd on see levinud üle kogu taevaste vägede.
Kuid see pole veel kõik.
Salm 13: "Ja kõike loodut taevas ja maa peal ja maa all ja meres
ning kõike, mis on nendes, kuulsin ma hüüdvat:
"Sellele, kes istub troonil, ja Tallele - õnnistus ja au ja kirkus
ja võimus olgu igavesest ajast igavesti!"
Iga loodud olevus universumi kaugemate nurkadeni
teevad üht asja -
ülistavad.
Salm 14: "Ja need neli olevust ütlesid: "Aamen."
Arva ära, mida tegid 24 vanemat?
Asi hakkab juba korduma.
Nad heitsid maha ja ülistasid.
Kas näete seda pilti?
Ülistuse keskmes on troon ja see laieneb
aina suurenevale ringile universumi kaugeimate äärteni.
Ja kõik, kõik teevad üht. Mida nad teevad?
Ülistavad. Kes on keskmes?
Tall. Kas see pole auline.
Aamen.
Kui soovite rohkem infot Derek Prince'i materjalide kohta UKs,
tellige DPM materjalide kataloog telefonil: +44 1462 492100
või külastage teenistuse kodulehte: www.dpmuk.org.
Tõlge: Riina Karik