o
Derek Prince
Aviomiehet ja isät
Osa 2
Efe 3:14-15: "Tämän vuoksi minä polvistun
Herramme Jeesuksen Kristuksen Isän eteen,
jonka mukaan koko perhe taivaassa ja maan päällä on nimetty."
Alkutekstissä on jotain, mitä käännös ei täysin tuo esiin.
Sana, joka on käännetty "perheeksi" on patria,
joka on johdettu kreikan isä-sanasta pater.
Siitä on johdettu monia sanoja, kuten patriootti.
Paavali sanoo, että "polvistun Isän eteen,
jolta kaikki isyydet taivaassa ja maan päällä ovat lähtöisin"
tämä on Phillipsin käännös. Mutta toistan, mitä Paavali sanoo:
"Tämän vuoksi minä polvistun Isän eteen,
Hänen, jonka asemaa jokainen isän ja lapsen suhde
taivaassa ja maan päällä kuvastaa." Paavali puhuu kaikista isyyksistä.
Jokainen perhe siis rakentuu isyydelle.
Jokaisen perheen pää, jokaisen perheen elämän lähde on isä.
Jokainen isyys kuvastaa Jumalan isyyttä.
Niinpä kaikkien isyyksien isä ja
jokaisen perheen realiteetti on Jumalan isyys.
Se on maailmankaikkeuden korkein realiteetti.
On suuri ero siinä miten katselemme asioita.
Mikä on maailmankaikkeuden alku? Onko se alkuräjähdys?
Kukapa tietää mikä pamaus tulee seuraavaksi.
Onko kyse hengettömästä voimasta joka toimii säälimättömästi vai
onko se isä?
Sinusta tulee täysin eri ihminen kun ymmärrät sen tosiasian, että
kaiken elämän takana on Jumalan Isyys.
Isyyden ymmärtäminen antaa identiteetin ja
se antaa turvallisuutta ja motivaatiota.
Ympärillämme hyörii miljoonia ihmisiä,
joilta ovat kateissa turvallisuus, identiteetti ja motivaatio.
Jumalan tarkoitus on varustaa meidät noilla ominaisuuksilla
ilmoittamalla itsensä Isänä.
Tuon ilmoituksen pääkanava on perhe,
joka puolestaan on isyyden ilmentymä.
Ehkä monet evankeliset kristityt eivät ole ymmärtäneet,
mikä on uskomme kohtalo.
Me pysähdymme puolitiehen emmekä matkaa loppuun asti.
Tarkoitan tätä: Joh 14:6, joka on evankelistojen suosikkijae.
Jeesus sanoi: "Minä olen tie, totuus ja elämä ..."
Monet evankelistat pysähtyvät tähän. "Minä olen tie, totuus ja elämä."
Mahtava väite, mutta se on vajaa,
koska Jeesus on tie, mutta minne Hän on tie?
Mikä on päämäärä, jos Jeesus on tie.
Hän ei ole päämäärä. Mikä se on? Jakeen loppu antaa vastauksen:
"Ei kukaan pääse Isän luo muuten kuin Minun kauttani."
Jeesus sanoi: Minä olen tie, mutta päämäärä on Isä.
Olen tavannut tuhansia evankelisia karismaattisia kristittyjä,
kaiken sortin kristittyjä, jotka ovat uudesti syntyneitä,
jotka tuntevat Jeesuksen Herrana ja Vapahtajana, mutta
he eivät ole koskaan kulkeneet matkaa loppuun asti.
He eivät ole tulleet tuntemaan Jumalan Isyyttä.
Joh 17:ssä, tuo Jeesuksen tunnettu ylipapillinen rukous, Hän tuo esiin
evankeliumin tärkeimmän ilmoituksen: Jumalan Isyyden.
Joh 17:1: "Tämän puhuttuaan Jeesus nosti katseensa kohti taivasta
ja sanoi: "Isä, hetki on tullut.
Kirkasta Poikasi, että Poika kirkastaisi Sinut".
Sana "Isä" esiintyy kuudesti tässä rukouksessa. Se on rukouksen teema.
Jae 6: "Minä olen ilmoittanut Sinun nimesi niille ihmisille,
jotka valitsit maailmasta ja annoit Minulle."
Minkä nimen Jeesus ilmoitti? Ei Jehovaa.
Juutalaiset ovat tienneet sen 1400 vuotta.
Mikä oli uusi nimi, melkein tuntematon Vanhassa Testamentissa,
jossa se mainitaan kolmessa kohtaa?
Mikä nimi? Isä. "Olen ilmoittanut Sinut Isänä ihmisille."
Tuon mahtavan rukouksen viimeinen jae kuuluu näin:
"Minä olen opettanut heidät tuntemaan sinun nimesi ja opetan yhä..."
Ilmoitus ei ole vielä täydellinen, mutta se on alkanut.
"... jotta heissä pysyisi sama rakkaus, jota sinä olet Minulle osoittanut,
ja jotta Minä pysyisin heissä."
Ilmoitus Jumalasta Isänä saa tämän rakkauden toteutumaan ja täyttymään.
Uuden Testamentin viimeisessä luvussa tulemme matkan päähän.
Tämä on määränpää. Meitä ei jätetä polkemaan paikalleen.
Uuden Testamentin lopussa matka on takana.
Ilm 22:3-4:"Mikään ei ole enää kirouksen kahleissa.
Kaupungissa on Jumalan ja Karitsan valtaistuin,
ja kaikki palvelevat Jumalaa."
Mikä on uskollisen palvelijan palkinto? Palvella aina Jumalaa.
Ei ole mitään parempaa kuin palvella Herraa.
Hänen palvelijansa, jotka palvelivat Häntä tässä elämässä
palvelevat Häntä iankaikkisesti.
Teksti jatkuu: "He saavat nähdä Hänen kasvonsa..."
Muistakaa, että tämä on valtavin huippukohta.
Sanoihan Paavalikin Isästä "jota yksikään ihminen
ei ole nähnyt eikä voi nähdä. Hän asuu valossa, jota ei voi lähestyä".
Tarvitaan kaikki pelastuksen osatekijät päästä näkemään Isän kasvot.
Ja sitten: "... ja heidän otsassaan on Hänen nimensä".
Mikä nimi? Isä.
Kun ihmisellä on nimi otsassa Raamatussa,
niin se tarkoittaa, että on ymmärrettävä totuus siinä nimessä.
Lopultakin olemme ymmärtäneet mitä merkitsee, kun Jumala on Isämme.
Ilmestyskirjan luvussa 14 on mielenkiintoinen kohta,
jossa puhutaan 144000:sta, joista monilla on erilaisia teorioita.
Itse uskon, että luku tarkoittaa täsmälleen juuri tuota lukua.
12000 jokaisesta kahdestatoista suvusta.
Ystäväni Bob Mumford:illa oli tapana sanoa:
"Mitä minä sille mahdan, jos olen oikeassa?"
Jos luen sen hänen ansiokseen, minä kuulostan nöyrältä.
Seuraavaksi Ilm 14:1: "Sitten näin tämän:
Karitsa seisoi Siionin vuorella, ja Hänen kanssaan oli 144000 ihmistä,
joiden otsaan oli kirjoitettu Hänen Isänsä nimi."
Joissakin teksteissä on "Hänen nimensä ja Hänen Isänsä nimi".
Jae 5: "Valhetta ei heidän suustaan ole kuultu,
he ovat virheettömiä Jumalan valtaistuimen edessä."
Mahtavan hyvä lause. Mikä erottaa heidät muista?
Heillä on Isän nimi otsassa.
He ovat ymmärtäneet mitä merkitsee, kun Jumala on Isämme.
Jokaisen maallisen isän pyhä etuoikeus on
edustaa perheessään Jumalan Isyyttä; koko Raamatun ylin ilmoitus.
Jumala ei vain kirjaa asioita paperille,
Jumala panee totuuden ihmisiin.
Meillä on Raamattu, kiitos Jumalalle kirjoitetusta Sanasta,
mutta Jeesus sanoi "Minä olen totuus".
Monet meistä ajattelisivat, että
jos se olisi vain abstrakti totuus, se ei vakuuttaisi meitä.
Meitä vakuuttaa vain henkilöitynyt totuus.
Olin ammattifilosofi ja kovin kiinnostunut monenmoisista
elämää, sen tarkoitusta ja ihannetilaa koskevista teorioista.
Olin Platonin vannoutunut oppilas.
Luin kaiken hänen kirjoittamansa alkukielellä.
Ongelmani oli, etten voinut elää siinä
sisäänlämpiävässä ilmapiirissä kaiken aikaa.
Puolet viikosta elin noissa teorioissa ja puolet vietin lihallista elämää.
En ollut koskaan tyytyväinen,
koska vain abstrakti totuus ei meitä tyydytä.
Kun kohtasin Jeesuksen, tiesin, että olin kohdannut totuuden
henkilöityneenä. Se vakuutti minut, mutta abstraktit totuudet eivät.
Jumala on antanut jokaisen isän tehtäväksi edustaa
Raamatun perimmäistä ilmoitusta: Isyyttä.
Jumalallisinta, mitä mies voi olla, on olla isä.
Se on Jumalan kaltaisuutta, koska Jumala ilmaisee itsensä Isänä.
Jokainen isä edustaa Jumalaa perheessään. Se ei ole vaihtoehto.
Kysymys kuuluu edustaako perheen isä Jumalaa oikein vai väärin?
Aikamme suurimpia kirouksia ovat isät jotka
ovat edustaneet Jumalaa väärin.
Muistan erään miehen, joka todisti kadulla nuorille miehille ja naisille.
Hän meni erään kaverin luo ja sanoi: "Jumala haluaa olla sinun Isäsi".
Nuori mies vastasi: "Vihaan isääni enemmän kuin ketään muuta".
Sen sijaan, että se olisi ollut ohje, se olikin este.
Useimmat sosiologit ja psykologit ja muiden alojen ammattilaiset
myöntävät, että lapsi muodostaa Jumala-kuvan oman isänsä perusteella.
Onko isä rakastava, helposti lähestyttävä, myötätuntoinen, vahva?
Lapsen on helppo muodostaa kuva Jumalasta tällä tavoin.
Jos isä on katkera, vihainen, kriittinen ja poissaoleva
ja vastuuton, niin lapsen kuva Jumalasta muodostuu kielteiseksi
ja sen muuttaminen vaatii paljon työtä.
Katsotaan tarkemmin, mitä isänä oleminen on.
Sanon tässä, että en tarjoa vain teoriaa. Minulla on kokemusta.
Mentyäni naimisiin ensimmäisen vaimoni kanssa
perin kahdeksan adoptiotytärtä saman tien.
Olin siis jo alussa pitemmällä kuin monet muut.
Tytöistä kuusi oli juutalaisia,
yksi palestiinalainen arabi ja yksi englantilainen.
Myöhemmin adoptoimme mustan afrikkalaisen vauvan.
Perheemme oli hyvä poikkileikkaus ihmiskunnasta.
Oli mielenkiintoista nähdä kuinka tytöissä kasvaessaan alkoi näkyä
heidän alkuperäisten rotujensa piirteitä, mutta siitä ei nyt enempää.
En siis puhu vain teoriaa.
Minulla ei ole varaa sanoa, että olisin ollut hyvä isä.
Olen yrittänyt oppia virheistäni, joita on monta.
Haluaisin auttaa teitä välttämään niitä virheitä, joita minä tein.
Miksi jokaisen pitäisi tehdä samoja virheitä kerta toisensa jälkeen?
En siis puhu vain teoriaa.
1 Kor 11:3:
"Teidän tulee kuitenkin tietää, että jokaisen miehen pää on Kristus,
naisen pää on mies ja Kristuksen pää on Jumala."
Jos tarkastellaan tätä ketjua ylhäältä alaspäin, niin
näemme kuinka auktoriteetti alkaa Jumalasta, Isästä ja päättyy kotiin.
Niinpä Raamatun perusteella ei voi pyöritellä perhe-elämää
miten tahansa, koska se perustuu itse Jumalan iankaikkiseen luontoon.
Jumala on Isä, Kristuksen pää ja Kristus on aviomiehen pää
ja mies vaimon pää. Tässä ketjussa on kaksi henkilöä,
jotka ovat lenkkeinä ylöspäin ja alaspäin.
Jeesus on lenkki ylöspäin Isään ja alaspäin mieheen.
Mies on lenkki ylöspäin Kristukseen ja alaspäin vaimoon
ja koko perheeseen.
Samoin kuin Kristus edustaa miehelle Jumalaa,
miehen tehtävä on edustaa Kristusta perheelleen. Ymmärrättekö?
Jos määritellään kristityn aviomiehen ja isän vastuualue,
niin se on edustaa Kristusta perheessään.
Tämähän on kuin työnkuvaus.
On kolme Kristuksen päätehtävää, niin kuin minä sen ymmärrän,
joissa isän tulisi edustaa Häntä perheessään.
Kristus on pappi, profeetta ja kuningas. Aviomiehen tehtävät liittyvät näihin.
Hänen tehtävänsä on olla perheensä pappi, profeetta ja kuningas.
Tarkastellaan näitä jokaista erikseen.
Ensin isä pappina. Mikä sana on tunnusmerkillinen papille?
Uhrautuminen. Isän velvollisuus on uhrata perheensä puolesta.
Uudessa Testamentissa tärkein uhri on esirukous.
Kuten olemme kuulleet, se tarkoittaa ylistystä ja kiitosta.
Ihmisiä voi auttaa paljon hengessä pelkästään
ylistämällä Jumalaa heidän puolestaan.
Kerron miehestä nimeltä Rukoileva Hyde.
Olette ehkä kuulleet hänestä.
Hän oli loistava lähetyssaarnaaja Punjabissa Intiassa
kun Intia kuului vielä Britannialle.
Hänen tehtävänsä oli rukous. Kaikki muu oli toisarvoista.
Jumala antoi hänelle loistavia rukouksen oppitunteja.
Pian tämän jälkeen hän tapasi intialaisen evankelistan,
jota hän piti tehottomana ja kylmänä.
Hän halusi rukoilla miehen puolesta ja hän aloitti:
"Herra, sinä tiedät miten..."
ja hän aikoi sanoa: "... kylmä veli se ja se on."
Mutta Pyhä Henki pysäytti hänet ja sanoi;
"Älä syytä Jumalan palvelijaa Jumalalle."
Kuinka me voimme syyttää niitä, jotka Jumala on vanhurskauttanut?
Niinpä Hyde muutti mieltään ja alkoi ajatella
kaikkea hyvää miehestä ja kiittää Jumalaa hänestä.
Muutaman kuukauden kuluttua tuo mies oli palava evankelista.
Mikä hänet muutti? Ei syyttäminen vaan se, että hänestä kiitettiin.
Sanon aviomiehille ja isille,
käyttäkää enemmän aikaa kiittää Jumalaa perheestänne,
koska näin te luotte ilmapiirin, jossa heidän on hyvä olla.
Jumala on opettanut minulle tämän: Ellen voi kiittää joistakin henkilöistä,
minulla ei ole oikeutta rukoilla heidän puolestaan.
Parasta olla rukoilematta lainkaan,
koska rukoukseni aiheuttaisi enemmän haittaa kuin hyötyä.
Katsotaanpa kuvaa Vanhan Testamentin Jobista,
joka oli malli siitä miten isä on perheen pappi. Job 1:1-5:
Job 1:1-5: "Usin maassa eli mies, jonka nimi oli Job.
Hän oli kunnon mies, rehellinen ja jumalaapelkäävä,
ja hän karttoi kaikkea pahaa. Hänellä oli seitsemän poikaa ja
kolme tytärtä ja runsaasti omaisuutta: lampaita ja vuohia seitsemäntuhatta,
kolmetuhatta kamelia, viisisataa kyntöparia härkiä ja
viisisataa aasintammaa. Myös palvelusväkeä hänellä oli paljon.
Job oli mahtavin mies idän mailla.
Jobin pojat järjestivät usein toisilleen pitoja.
He tekivät sen kukin vuorollaan omassa talossaan, ja
jokainen kutsui myös kolme sisartaan aterialle."
Kerran viikossa Jobin lapset kokoontuivat pitoihin.
Seitsemän poikaa ja kolme tytärtä. Job tiesi tämän ja teki näin:
"Kun kaikki olivat pitonsa pitäneet,
Job kutsui aina poikansa luokseen ja pyhitti heidät.
Hän nousi varhain aamulla ja toimitti polttouhrin
jokaisen puolesta erikseen. Hän näet ajatteli:
Poikani ovat hyvinkin voineet tehdä syntiä.
Ehkä he ovat mielessään rikkoneet Jumalaa vastaan.
Joka kerta Job teki näin."
Tässä on Vanhan Testamentin malli esirukouksesta: uhraamisesta,
uhraa erikseen jokaisen lapsesi puolesta.
Kun uhraat heidän puolestaan, niin uhraaminen tekee tehtävänsä.
Teksti kertoo, että Job pyhitti heidät.
En ole varma mitä se tarkoittaa, mutta jollain tavoin
Job viestitti lapsilleen, että oli uhrannut heidän puolestaan.
Tässä on kuva esirukouksesta.
Uhraaminen niiden puolesta, joiden puolesta rukoilet.
Tietenkin uhri meidän puolestamme on Jeesus.
Esirukous lastemme puolesta on saada heidät osallisiksi siitä,
mitä Kristus teki ristinkuolemallaan lastemme puolesta.
Nyt saatat olla kyyninen ja sanoa,
että Jobin uhraamiset eivät paljon auttaneet,
koska onnettomuus vei Jobilta lapset.
Tässä, jos missä, kannattaa lukea Raamattua tarkkaan.
Ota esiin Jobin kirjan viimeinen luku ja Jaakobin kirja:
"olette kuulleet Jobin kestävyydestä
ja tiedätte mihin tulokseen Herra antoi sen johtaa".
Älä siis tee johtopäätöksiä ennen kuin olet lukenut kertomuksen loppuun asti.
Muistatte, kuinka Job koettelemustensa jälkeen tervehtyi täysin.
Missä vaiheessa Job muuten toipui?
Silloin kun hän rukoili arvostelijoidensa puolesta.
Älä siis anna sinua arvostelevien masentaa vaan
käytä heitä astimena päästä ylemmäs.
Rukoile heidän puolestaan ja Jumala antaa sinulle armon.
Job 42:12: "Niin Herra siunasi Jobin elämän loppuajan
vielä runsaammin kuin oli siunannut sen alkuajat.
Hänellä oli nyt lampaita ja vuohia neljätoistatuhatta,
kuusituhatta kamelia, tuhat kyntöparia härkiä ja
tuhat aasintammaa." Eli täsmälleen tuplasti karjaa kuin alussa.
Seuraava jae: "Hän sai vielä seitsemän poikaa ja kolme tytärtä."
Job sai saman verran poikia ja tyttäriä kuin hänellä oli ollut aikaisemmin.
Miksi? Miksi Jumala ei kaksinkertaistanut lasten määrää?
Ymmärrän tämän niin, että koska Jobin rukouksiin oli vastattu
ja lapset olivat siirtyneet ajasta ikuisuuteen,
he olivat Jumalan varjeluksessa vanhurskaina kuolleina
odottamassa Jeesuksen Kristuksen lunastusta.
No, kannattiko Jobin rukoilla?
Tässä näemme miten tärkeää on rukoilla perheen puolesta.
Job ei arvannutkaan, että onnettomuus veisi
koko perheen hetkessä. Mutta hänen rukouksensa voitti.
Älkäämme odottako vain ajallisia tuloksia.
Se on nykykristittyjen iso virhe. Lopulliset tulokset ovat ikuisuudessa.
Seuraavaksi katsomme pääsiäismääräyksiä,
jotka ovat upea esimerkki isän tehtävästä pappina.
Tämä on 2 Mos 12:ssa.
Muistatte kuinka uhraamalla pääsiäislampaan
israelilaiset pääsivät Egyptin orjuudesta matkalle uuteen maahan.
Sen sijaan egyptiläisiltä, jotka eivät uhranneet mitään,
Jumala surmasi jokaisen esikoisen.
Pääsiäismääräysten noudattaminen riippui perheen isistä.
Kukaan muu ei voinut tehdä sitä, mitä isän tuli tehdä.
Mooses sanoi jakeessa 3:
"Sano Israelille: Tämän kuun kymmenentenä päivänä
ottakoon kukin perheenpää karitsan,
yhden karitsan perhekuntaa ja taloa kohti."
Jokaisen isän oli huolehdittava perhekuntansa uhrista.
Tapa, jolla uhrattiin, oli sivellä verta ovenpieliin ja kamanaan.
Tästä kertoo 2 Mos 12:22-23:
"Ottakaa (jokainen isä) sitten kimppu iisoppia,
kastakaa se vatiin laskettuun vereen ja sivelkää sillä verta
oven kamanaan ja molempiin pieliin.
Älköön kukaan teistä menkö kotinsa ovesta ulos ennen aamua,
sillä Herra kulkee kaikkialla surmaamassa egyptiläisiä,
mutta kun Hän näkee veren ovenpielissä ja kamanassa,
Hän kulkee sen oven ohi eikä anna tuhoojan tulla
koteihinne teitä surmaamaan."
Ainoa suoja Egyptissä oli pääsiäislampaan veren sively
näkyväksi joka kodin ovenpieliin.
Vain yksi henkilö voi sivellä verta. Kuka? Perheen isä.
Koko perhekunnan selviäminen riippui isän uskollisuudesta toimia pappina.
Luuletteko, että Jumalan periaatteet ovat muuttuneet? Eivät ole.
Ne ovat samat nykyisinkin.
Uudessa Testamentissa on epileptisen pojan ihmeellinen tapaus,
jota opetuslapset eivät pystyneet parantamaan, Mark 9.
Kun Jeesus laskeutui kirkastusvuorelta,
eräs isä toi poikansa Jeesuksen luo.
Luemme lyhyen keskustelun.
Isä kuvaili poikansa kärsimyksiä ja Jeesus sanoi hänelle:
"Kaikki on mahdollista sille, joka uskoo."
Silloin pojan isä heti huusi:
"Minä uskon! Auta minua epäuskossani!"
Tässä on erikoista se, että poika ei voinut uskoa omasta puolestaan,
mutta Herra katsoi isän kelvolliseksi uskomaan poikansa puolesta.
Uskon, että Jumala katsoo isät kelvollisiksi
uskomaan lastensa puolesta.
Poika oli toivoton. Itse hän ei epileptikkona voinut tehdä mitään.
Jeesus sanoi. "Jos voit uskoa, niin se tapahtuu."
Moniko meistä isistä ymmärtää velvollisuutensa
uskoa perheen puolesta?
Eräs asia Jeesuksen julistustyöstä kävi minulle selväksi,
kun Jumala pani minut vapautuksen tehtävään.
Usein kokouksissa ihmiset tulivat pyytämään rukousta lapselle.
Opin kysymään heiltä oletteko te lasten vanhemmat?
Usein he vastasivat, että emme ole. Lapsen vanhemmat eivät ole uskovia,
mutta me tuomme tämän lapsen rukoiltavaksi.
Haastan teidät tutkimaan Jeesuksen toimintaa.
Hän ei koskaan rukoillut lapsen puolesta muulloin kuin
uskovan vanhemman tai uskovien vanhempien kanssa.
Ainakaan yhtään ennakkotapausta ei ole kirjattu.
Jeesus ei koskaan toiminut vastoin Isänsä pyhää määräystä.
Vanhemmilla on paljon suurempi vastuu
kuin useimmat meistä haluavat tunnustaa.
Jos haluat tilata Derek Princen opetuksia, -
ota yhteyttä ja pyydä tuoteluetteloamme.
Yhteystietomme näkyvät ruudussa.
Suomennos: Kai Mäkelä