o
Derek Prince
Äkta män och Fäder
Del 2
Ef. 3:14-15.
"Därför böjer jag mina knän för Fadern" -
"han från vilken allt vad Fader heter" -
"i himlen och på jorden har sitt namn."
Det finns något i grundtexten som inte riktigt syns i översättningen.
Ordet som översätts med "familj" (eng.) är "patria" -
vilken härleds direkt från det grekiska ordet för far - "pater".
Många andra engelska ord härstammar från det, t.ex. patriot.
Paulus säger alltså att jag böjer mina knän för Fadern -
från vilken allt faderskap i himlen och på jorden har sitt namn.
Detta är Phillips översättning. Jag säger det igen. Paulus säger -
"Därför böjer jag mina knän för Fadern"
"han från vilken allt vad Fader heter" -
"i himlen och på jorden har sitt namn."
Eller varje "faderskap". Man bör använda båda orden.
Paulus säger att varje familj är ett "faderskap".
Varje familjs överhuvud och varje familjs livskälla är en far.
Varje faderskap återspeglar Guds faderskap.
Så faderskapet bakom alla andra faderskap -
och verkligheten bakom alla familjer är Guds Faderskap.
Det är universums överlägsna verklighet.
All skillnad beror på hur vi ser på saker och ting.
Vad är universums ursprung? Är det Big Bang?
Vem vet vilken smäll som kommer härnäst.
Är det en livlös makt som fungerar obevekligt -
eller är det en Far?
Du blir en helt annan person när du greppar det faktum -
att Guds faderskap ligger bakom hela tillvaron.
Insikten om faderskap ger dig identitet.
Det ger dig trygghet och motivation.
Vi omges av miljontals människor som saknar dessa saker.
De saknar säkerhet , identitet och motivation.
Guds syfte är att ge dem det genom att uppenbara Sig som en Far.
Huvudkanalen för den uppenbarelsen är familjen -
som är det huvudsakliga uttrycket för faderskap.
Många evangeliska kristna har aldrig förstått trons destination.
Vi stannar halvvägs och fullföljer inte resan till slutet.
Jag ska förklara. Joh. 14:6 är en "evangelikal älsklingstext".
Jesus sade "Jag är vägen och sanningen och livet."
Många evangelikala slutar här. "Jag är vägen och sanningen" -
"och livet." Ett enastående uttalande, men ofullständigt.
Om Jesus är vägen vart leder den då?
Vad är målet om Jesus är vägen. Han är inte destinationen.
Vad är målet? Slutet av versen berättar det.
"Ingen kommer till Fadern utom genom mig."
Jesus sa "Jag är vägen" men målet är Fadern.
Jag har träffat tusentals evangeliska, karismatiska kristna -
som är födda på nytt och känner Jesus som sin Frälsare och Herre.
Fast de är överlåtna har de aldrig fullbordat resan.
De har aldrig lärt känna Gud som Far.
I Joh. 17 i Jesu berömda översteprästliga förbön -
lyfter Han fram detta som evangeliets ultimata uppenbarelse -
Guds Faderskap.
I Joh. 17:1 säger Han "Fader, stunden har kommit."
"Förhärliga din Son, för att Sonen må förhärliga dig."
Ordet "Fader" förekommer sex gånger i den bönen.
Det är bönens tema. Sedan säger Han i vers 6 -
"Jag har uppenbarat ditt namn" -
"för de människor som du har [...] gett mig."
Vilket namn uppenbarade Jesus? Inte Jehova.
Judarna har känt till det i 1 400 år.
Vad var det nya namnet, som är nästan okänt i Gamla Testamentet?
Det nämns bara på tre ställen? Vilket namn?
Fader. "Jag har uppenbarat Dig som Fader för dessa människor."
Den sista versen i denna fantastiska bön låter så här -
"Jag har gjort ditt namn känt för dem" -
"och jag skall göra det känt". Uppenbarelsen är inte färdig -
men den har börjat. "För att Din kärlek" -
"som du har älskat mig med skall vara i dem och jag i dem."
Denna kärlek förverkligas i uppenbarelsen om Gud som Far.
Går vi sedan till Nya Testamentets sista kapitel -
Upp. 22:3-4 så når vi resans mål.
Detta är destinationen. Vi är inte kvarlämnade på vägen.
I slutet av Nya Testamentet är resan färdig.
Här står att "ingen förbannelse skall finnas mer."
"Guds och Lammets tron skall stå i staden," -
"och hans tjänare skall tjäna honom."
Vad är en trogen tjänares ultimata lön? Fortsatt tjänst. Det är rätt.
Det finns inget bättre än att tjäna Herren -
så de som tjänat i detta liv får fortsätta för alltid.
Texten fortsätter "De skall se hans ansikte".
Detta är den mest enastående höjdpunkt -
för Paulus säger om Fadern "som ingen människa [...] kan se".
Han "bor i ett ljus dit ingen kan komma".
Frälsningens alla processer behövs om vi ska se Faderns ansikte.
Sedan står det "hans namn ska stå skrivet på deras pannor".
Vilket namn? Faderns.
När någon har ett namn på pannan i Bibeln -
innebär det att man har begripit sanningen i det namnet.
Slutligen har vi insett vad det betyder att Gud är vår Far.
Det finns en intressant mening i Upp. 14:1 -
som talar om de 144.000, om vilka människor har många olika teorier.
Personligen tror jag det betyder exakt de människor som beskrivs.
12 000 från var och en av tolv stammar.
Som min vän Bob Mumford säger: Jag rår inte för om jag har rätt.
Om uttalandet får stå för honom så låter jag ödmjuk.
Vi fortsätter med Upp. 14:1.
"Och jag såg, och se: Lammet stod på Sions berg" -
"och med Lammet 144 000 som hade hans ... Faders namn" -
"skrivna på sina pannor."
I vissa textkällor står det "hans namn och hans Faders namn".
Men se på vers 5. "I deras mun" -
"har det inte funnits någon lögn. De är fläckfria."
Ett enastående förordande. Vad särskiljer dem?
De har Faderns namn på sin pannor.
De har förstått vad det betyder att Gud är vår Far.
Den enorma heliga förmån varje jordisk far har -
är att representera Guds faderskap för sin familj.
Hela Bibelns högsta uppenbarelse.
Gud skriver inte bara saker på papper.
Gud lägger sanningen i personer.
Tack gode Gud för det skrivna Ordet men Jesus sa "Jag är sanningen".
Var detta enbart abstrakt sanning vore det inte tillfreddsställande.
Vi behöver sanningen i en person.
Jag var en professionell filosof.
Jag var enormt isvept i alla sorters spännande teorier -
om livet, dess syfte och det ideala tillståndet. Jag var Platons -
hängivna elev som läste allt han skrev på originalspråket.
Problemet var att jag inte kunde leva i denna förfinade atmosfär -
hela tiden. Så halva veckan bodde jag i dessa teorier -
och den andra hälften levde jag ett mycket köttsligt liv.
Jag var aldrig nöjd, för abstrakt sanning tillfredsställer inte.
När jag mötte Jesus mötte jag sanningen i en person.
Detta tillfredsställde mig så som ingen abstrakt sanning kunde.
På ett sätt har Gud engagerat varje far -
i ansvaret att som person representera -
Bibelns ultimata uppenbarelse: faderskap.
Det mest gudliga en människa någonsin kan vara, är att vara far.
Det mest Gudslika.
Det är den yttersta uppenbarelsen av Gud själv.
Varje far representerar Gud i sin familj. Det är inte ett alternativ.
Frågan är om han representerar Honom rätt eller fel.
Vår tids största förbannelse är fäder som representerat Gud fel.
Jag minns en man som vittnade för unga män och kvinnor på gatan.
Han sa till en ung man "Gud vill vara din Far".
Den unge mannen svarade "Jag hatar min far mer än allt i livet."
I stället för att vara en rekommendation var det ett hinder.
De flesta sociologer, psykologer och andra liknande -
håller med om att ett barns första Gudsuppfattning speglar dess far.
Är fadern kärleksfull, tillgänglig, medkännande, stark -
så föreställer sig barnet lätt Gud på det sättet.
Men är fadern bitter, arg, kritisk, frånvarande -
och oansvarig, påbörjas barnets liv med en negativ syn på Gud.
Det krävs en hel del arbete att bryta ner den attityden till Gud.
Låt oss se lite mer på vad det innebär att vara en far.
Jag vill säga att jag inte bara teoretiserar. Jag har erfarenhet.
När jag och min första fru gifte oss -
ärvde jag åtta adopterade döttrar samma dag.
Så jag startade med försprång framför de flesta.
Av dessa var sex av judisk börd -
en var palestinsk arab och en var engelsk.
Senare adopterade vi en svart afrikansk bebis.
Så vår familj innehåller ett bra tvärsnitt av mänskligheten.
Det är väldigt intressant att se att ju äldre de blir -
desto tydligare märks deras ursprung.
Jag kan inte gå in på det.
Det jag vill säga är att jag inte bara erbjuder teori.
Jag önskar jag kunde säga att jag alltid varit en framgångsrik far -
men jag har försökt att lära av mina många misstag.
Jag vill hjälpa dig att undvika de misstag jag gjorde.
Varför ska alla behöva göra samma misstag om och om igen?
Så jag talar inte bara om teori .
Låt oss nu läsa i 1 Kor. 11:3.
"Nu vill jag att ni skall veta att Kristus är varje mans huvud," -
"att mannen är kvinnans huvud och att Gud är Kristi huvud."
Om du ser på detta uppifrån och ner -
ser du en fallande auktoritetskedja som startar med Gud Fadern -
och slutar i hemmet.
Man kan inte leka med Bibelns undervisning om familjelivet -
eftersom den baseras på Guds egen eviga natur.
Gud är en Fader. Han är Kristi huvud.
Kristus är mannens huvud och mannen är hustruns huvud.
I denna kedja finns två personer -
som länkar både uppåt och nedåt.
Kristus länkar uppåt mot Fadern och neråt till mannen.
Mannen länkar uppåt till Kristus och nedåt till frun och sin familj.
Liksom Kristus representerar Gud för mannen -
är mannens ansvar att representera Kristus för sin familj. Förstår du?
Om du vill ha en definition av en makes och en faders ansvar -
så är det att representera Kristus för sin familj.
Vill du ha en arbetsbeskrivning ser den ut så.
Det finns som jag ser det tre huvudtjänster i Kristus -
med vilka fadern ska representera Honom för sin familj.
Kristus är präst, profet och kung.
Maken har arbetsuppgifter på alla dessa tre områden.
Han är ansvarig för att vara familjens präst, profet och kung.
Låt oss se på var och en av dessa i tur och ordning.
Först av allt fadern som präst.
Vilket särskilt ord är karakteristiskt för prästen?
Offer. Fadern är förpliktigad att offra åt sin familj.
I Nya Testamentet är förbön det viktigaste offret -
vilket betyder lovord och tacksägelse, som vi hört.
Man hjälper människor enormt andligen -
bara genom att prisa Gud för dem.
Jag ska berätta om en man som kallades "Bedjande Hyde".
Han var en fantastisk missionär i Punjab, Indien -
då Indien fortfarande var brittiskt.
Hans tjänst var bönen. Allt annat var sekundärt.
Gud gav honom fantastiska bönelektioner. Ganska i början -
träffade han en indisk evangelist -
som han betraktade som ineffektiv och kall.
Han ville be för mannen och började be -
" Herre , du vet hur ... " och han skulle säga "... kall broder X är".
Men den Helige Ande stoppade honom och sa -
"anklaga inte Guds tjänare inför Honom!"
Hur kan vi anklaga dem som Gud har rättfärdiggjort?
Han ändrade sig och började tänka på allt gott i den mannens liv -
och att tacka Gud för honom. Inom några månader -
var den mannen en brinnande, framgångsrik evangelist.
Vad förändrade honom? Inte anklagelser -
men att bli föremål för tacksägelse.
Jag säger till makar och fäder -
använd mycket mer tid till att tacka Gud för din familj.
Genom detta skapar du en atmosfär där det är lätt för dem att lyckas.
Gud har lärt mig att om jag inte kan tacka Gud för någon -
har jag inte rätt att be för dem. Det är bättre att inte be alls.
Min bön gör då mer skada än nytta.
Detta sagt i förbifarten och jag tar inget extra betalt för det.
Låt oss se på bilden av en man i Gamla Testamentet, Job -
som var en modell som präst i sin familj. Job 1:1-5.
"I landet Us levde en man som hette Job."
"Han var en from och rättsinnig man" -
"som fruktade Gud och undvek det onda."
"Han fick sju söner och tre döttrar. Han ägde 7.000 får" -
"3.000 kameler, 500 par oxar och 500 åsninnor" -
"dessutom tjänare i stor mängd."
"Han var mäktigare än någon annan ..."
"Hans söner [brukade] hålla fester i sina hem ... i tur och ordning."
"De ... bjöd in sina tre systrar för att äta ... med dem."
En gång i veckan samlades alla Guds barn för att festa -
sju söner och tre döttrar. Job visste detta och gjorde så här: -
"När en sådan omgång av festdagar hade avslutats" -
"sände Job bud efter dem för att helga dem."
"Han steg upp tidigt på morgonen och offrade ett brännoffer" -
"för var och en av dem. Ty Job tänkte:" -
"'Kanske har mina barn syndat och i sina hjärtan förbannat Gud.'"
"Så gjorde Job varje gång."
Detta är Gamla Testamentets modell för förbön, att offra -
för vart och ett av ditt barn.
När du offrar för dem åberopar du offrets fördelar å deras vägnar.
Det står att Job helgade dem.
Jag vet inte exakt vad som åsyftas, men på något sätt -
innebar det att Job lät dem veta att han hade offrat för dem.
Det är en bild på förbön.
Att åberopa ett offers fördelar för den man ber för.
För oss är naturligtvis offret Jesus.
Förbön för våra barn är att åberopa fördelarna -
av vad Kristus gjorde på korset, å våra barns vägnar.
Vill man vara cynisk kan man säga att det hjälpte föga -
eftersom alla Jobs barn gick under i en enda katastrof.
Här, om någonstans, bör du läsa Bibeln noggrant.
Vi går till Jobs boks sista kapitel och till Jakob (5:11) som säger -
"Ni har hört om Jobs uthållighet" -
"och sett hur Herren till slut handlade med honom."
Dra inga slutsatser innan du har läst slutet.
Efter sina hårda prövningar blev Job fullt upprättad.
Vid vilken tidpunkt hände det, för övrigt?
När han bad för sina kritiker.
Så låt inte dina kritiker trycka ner dig. Bed istället för dem -
så förlöser Gud sin nåd över dig.
Job 42:12 "Och HERREN välsignade slutet av Jobs liv mer än början."
"Han fick 14.000 får, 6.000 kameler, 1.000 par oxar" -
"och 1.000 åsninnor." Han fick exakt dubbelt så mycket boskap.
Nästa vers säger "Han fick också sju söner och tre döttrar."
Han fick bara samma antal söner och döttrar som han hade haft tidigare.
Varför fördubblade Gud dem inte?
Jag förstår detta som att Jobs böner hade besvarats.
Trots att barnen hade överförts till evigheten, förvarade Gud dem -
bland de rättfärdiga döda, i väntan på återlösningen genom Jesus.
Så Jobs bön lönade sig.
Här ser vi hur angeläget det är att be för sin familj.
Job visste inte att en olycka fort skulle rycka bort hela familjen.
Men hans böner segrade.
Låt oss inte bara se resultatet i tiden.
Det är ett stort misstag nutida kristna gör.
De slutgiltiga resultaten är i evigheten.
Därefter ser vi på påskens förordning -
som är ett underbart exempel på faderns tjänst som präst.
Det står om detta i 2 Mos. 12.
Du minns att det var genom att offra påskalammet -
som Israels barn befriades från slaveriet i Egypten -
och fördes ut för att bli en ny nation.
Egyptierna som inte hade något offer -
fick utstå Guds dom över deras förstfödda.
Påskens anvisningar var beroende av fadern.
Ingen annan kunde göra det som fadern måste göra.
Mose sade i 2 Mos. 12:3 -
"Säg till hela Israels menighet: På tionde dagen i denna månad " -
"skall varje familjefar ta sig ett lamm," -
"så att varje hushåll får ett lamm."
Varje far ansvarade för att ordna ett offer för sitt hushåll.
Offret gjordes effektivt genom att stryka dess blod -
på ytterdörrens utsida på överliggaren och dörrposterna.
Detta beskrivs i 2 Mos 12:22-23.
Varje far ska ta "en knippa isop" -
"och doppa den i blodet som är i skålen och stryk blodet" -
"på det övre dörrträet och de båda dörrposterna."
"Ingen av er får gå ut [från] sitt hus före morgonen."
"Ty HERREN skall gå fram för att slå Egypten."
"Men när han ser blodet på ... dörrträet och [...] dörrposterna"
"skall han gå förbi dörren" -
"och inte tillåta fördärvaren att komma in [...] och slå er."
Så det enda skyddet i Egypten var påskalammets blod -
synligt struket på dörrposterna i varje hem.
Och bara en person kunde stryka dit blodet. Vem? Fadern i familjen.
Hela familjens välbefinnande hängde på faderns trofasthet som präst.
Tror du Guds principer har ändrats? Jag tror de är desamma än i dag.
I NT står den fantastiska händelsen med den epileptiske pojken -
som lärjungarna inte kunde hela, i Mark. 9.
När Jesus kom ner från förklaringsberget -
tog pappan sin son till Jesus.
Vi läser deras korta samtal. Mark. 9:16-24.
Fadern beskrev pojkens lidande och Jesus sade till honom -
"Om du kan, säger du. Allt förmår den som tror."
"Genast ropade barnets far: 'Jag tror. Hjälp min otro!'"
Det som imponerar på mig är att pojken inte kunde tro åt sig själv.
Men Herren höll fadern ansvarig för att tro åt sin son.
Jag tror att det är en princip.
Jag tror Gud håller fäder ansvariga för att tro för sina barn.
Pojken var utan hopp. Han kunde inte göra någonting åt sin epilepsi.
Jesus sade "Om du kan tro, ska det ske."
Hur många av oss fäder förstår vår förpliktelse -
att utöva tro för våra familjer?
Jag förstod en sak om Jesu tjänst som -
blev verklig för mig när Gud kastade in mig i befrielsetjänst.
Människor kom ofta till mötena och bad om förbön för ett barn.
Jag lärde mig att fråga "är du förälder till barnet?"
Ofta nekade de och sa att barnets föräldrar inte var troende.
Jag utmanar dig att undersöka Jesu tjänst.
Han bad aldrig för ett barn utom på grundval av minst en förälders tro.
Det finns inget stöd för det i skriften.
Jesus gick aldrig emot Faderns gudomliga ordning.
Föräldrar har mycket större ansvar än de flesta av oss vill erkänna.
Om du vill beställa Derek Prince undervisning -
kontakta oss och be om vår senaste produktlista.
Våra kontaktuppgifter visas på skärmen.
Översättning: Åsa Eriksson