Derek Prince'i Teenistus
Mehed ja isad
Osa 1/2
Tänane teema on "Abielumehed ja isad",
see jaguneb kaheks osaks: esimene on "Abielumehed",
teine "Isad", kuid loomulikult need ka kattuvad.
Olen veendunud, et pole tähtsamat teemat
Jeesuse Kristuse koguduse jaoks tänapäeval
kui see teema - "Mehed ja isad".
Dr James Dobson, paljudele kindlasti tuntud,
üks peamisi pereeluteemade käsitlejaid USAs,
Tema raadiosaade on eetris ligi 400 raadiojaamas.
Ta kirjutas mulle hiljuti ja küsis luba tsiteerida mu ütlust,
hea meelega andsin talle loa.
Ütlesin: kõige suurem probleem USAs tänapäeval on
vastutusest taganenud mehed.
Ma ei ütle seda tingimata teiste maade kohta,
kuid kaldun arvama, et see on ka mujal nii.
Mehed, kes taganevad oma kahest peamisest vastutusest
abikaasade ja isadena.
Selles õpetuses on mind julgustanud üks prohveteering,
mis anti koosolekul, kus me Ruthiga olime vahetult pärast me abiellumist,
1979. aasta aprillis.
Konverents oli pereelu teemal. Keset üritust tuli ette noormees,
ma ei tundnud teda ja ta edastas võimsa prohveteeringu,
nagu oleks Jumal konverentsi kavale enda isikliku osa andnud.
Lühidalt kokkuvõttes ütles Jumal prohveteeringus, et
kuni tolle hetkeni olid kõik Ta teod nõiduse vastu
vaid esialgsed ettevalmistused.
Tol hetkel aga, 1975. aasta aprillis kavatses Ta korraldada
sõja nõiduse vastu.
Mõistsime, et Ta esitas meile väljakutse Ta sõjas võitlema.
Mitte meie, vaid Tema sõjas.
Siis Ta lisas: peamine põhjus, miks Ta nõiduse vastu sõja kuulutas,
oli see, et see hoiab miljoneid mehi seotuna,
keda Jumal oma lõpuaja armees vajab.
Sellest ajast saati oleme näinud korduvalt erinevates olukordades
sellele tõsiasjale selget kinnitust.
Seega tegelen teemaga, mis on otse Jumala südames
ja üks praeguse aja olulisemaid küsimusi.
Räägin praegu abielumeestest, kuid selleks pean rajama aluse ja
rääkima abielust.
Sest vaid abielu läbi saab mehest abikaasa.
Kui ei mõisteta elementaarset piibellikku pilti abielust,
ei saa mees abikaasana oma positsiooni võtta.
Tahan seega abielu kohta teatud algtõed paika panna.
Kõigepealt on abielu leping.
Piiblis on kaks peamist kohta, mis sellest õpetavad.
Vereleping on kõige tõsisem ja siduvam pühenduse vorm,
millest Piibel räägib.
See on printsiip Piiblis, et ühtki kestvat suhet ei saa luua
ilma lepinguta.
Uskliku suhe Jumalaga põhineb lepingul,
usklike suhe üksteisega põhineb lepingul ja
mehe ja naise suhe abielus põhineb lepingul.
Need on kolm kõige olulisemat kestvat suhet, mis inimestel on.
Igaühe aluseks on leping.
Õpetussõnad 2:16, kui kuulad õpetust, siis: "See hoiab sind
ka võõra naise eest, muulasest naise eest, kes räägib meelitavaid sõnu,
kes on hüljanud oma noorpõlve sõbra ja on unustanud oma Jumala seaduse
(ing - lepingu)."
Naine, kes pole truu oma mehele, on unustanud ja murrab lepingut,
mis ta Jumala ees selle mehega tegi.
Isegi Vanas Testamendis on abielu leping mehe ja naise vahel,
mis sõlmitakse Jumala ees.
Vana Testamendi lõpus, viimases raamatus, Malaki raamatus
esitab Jumal Iisraelile väljakutse nende üleastumiste pärast.
Hoolimata sellest, et nad on vägagi religioossed inimesed.
Issand ütleb järgmist Malaki 2... ja nad kaebavad,
et Jumal nende palvetele ei vasta: me palvetame kogu aeg,
oleme alati templis, Jumal, sa ei vasta.
Jumal ütleb: toon kohe paar põhjust, miks ma ei vasta.
Siin on üks neist, Ml 2:13: "Ja veel te olete teinud seda:
Issanda altar on kaetud silmaveega, nutu ja oigamisega,
nii et ta enam ei pöördu ohvrianni poole
ega võta seda hea meelega teie käest vastu."
Ta ütles: võite tuua mis tahes ohvreid, ma ei võta neid vastu,
võite nutta ja halada mu ees, kuid ma ei vasta te palvetele!
Miks Ta nii ütleb? "Aga te ütlete: "Mispärast?"
Sellepärast, et Issand on tunnistajaks
sinu ja su noorpõlve naise vahel, kelle vastu sa oled olnud truudusetu,
kuigi ta on sinu abikaasa ja sinu seadusejärgne (lepingujärgne) naine."
Jumal ütleb meestele, kes end usklikeks peavad:
ükskõik kui palju sa palvetad, kui tihti kirikusse tuled,
kui sa pole truu lepingupühendumusele oma naise ees,
ei kuula ma su palveid, ma ei pööra sulle mingit tähelepanu.
Ta ütleb, et sellised mehed on lepingumurdjad.
Näete, nii meeste kui naiste jaoks on truudusetus abielusuhtes
lepingu rikkumine.
Seetõttu on abielurikkumine sedavõrd tõsisem patt kui hooramine.
Hooramine, mida muuseas ei tunta Piiblis kui abielueelse seksina,
on ebamoraalsus kahe inimese vahel, kes pole abielus -
see on ebamoraalsus, patt, kuid see pole lepingu rikkumine.
Abielurikkumine aga on ebamoraalsus,
millega kaasneb lepingu rikkumine. Seetõttu on abielurikkumine
palju tõsisem kui hooramine.
Leping on üks Jumala saladusi.
Psalmid 25:14 räägib Issand oma lepingust ja
inimestest, kellele Ta oma lepingut avaldab.
Keegi ei suuda lepingut piibellikus mõttes ilma ilmutuseta mõista.
Vaid Jumal võib meile Pühakirjast selgeks teha, mis on leping.
Ps 25:14 "Issanda osadus on neil, kes teda kardavad,
ja ta annab neile teada oma lepingu."
Jumala leping on Ta saladus, kuid Ta avaldab selle
neile, kes Teda kardavad. Jumalakartlikud on need,
kes seda mõistavad ja võivad lepingusse astuda.
Efeslastele 5:32 räägib Paulus abielust ja
võrdleb seda Kristuse ja koguduse vahelise suhtega:
"See (abielu) saladus on suur.."
"Saladus" Uues Testamendis ei ole miski, mida kunagi teada ei saada,
sest neil olid tol ajal nn saladusreligioonid -
religioonid, mis avaldasid neile, kes sellesse astusid, teatud saladusi.
Kui sa sellesse aga ei astunud, siis sulle saladusi ei avaldatud.
Abielu on saladus, mida saad teada vaid siis, kui sellesse astud.
Jumal võtab vastu need, kes on jumalakartlikud.
Tahaksin öelda neile, kes siin veel abielus pole:
võid kõik raamatud läbi lugeda, kõiki jutlusi kuulata,
kuid on midagi, mida pole võimalik teada enne, kuni abiellud -
see on tõesti mõistatus.
See on hea mõistatus.
Vaatame nüüd lepingu printsiipe, mis käivad kõigi Piibli lepingute kohta.
Psalmid 50:4-5 räägib Jumal maailmaga:
"Ta (Issand) kutsub taeva ülalt ja maa, et kohut mõista oma rahvale.
"Koguge mulle kokku mu vagad, kes minuga on teinud lepingu
ohvri juures!" Kes on Jumala vagad?
Tema pühad. Heebreakeelne sõna seal on "hassiid".
Olete ilmselt kuulnud judaismi harust hassidism.
Hassiid on keegi, kes peab end täielikult Jumalale pühendunuks.
Keda Jumal oma "hassiidiks" kutsub, oma pühaks?
Neid, kes on Temaga ohvri läbi lepingu teinud.
Kui pole ohvrit, pole ka lepingut.
Iga leping peab põhinema ohvril.
Heebreakeelne sõna "lepingu sõlmimise" kohta pole
"sõlmima", vaid "lõikama" -
see eeldab teravat nuga ja vere valamist.
Tegelikult kui uurid lepingu õpetust Piiblis,
näed, et ühtki lepingut ei sõlmita ilma ohvrita ja
ühtki ohvrit ei tooda ilma verevalamiseta.
Iga leping nõuab, antakse ära elu.
Heebrealastele 9:16-17 räägib kirja autor tõest.
Pead teadma, et Piiblis on üks sõna, mida tõlgitakse teise võimalusena
"leping" või "testament", kuid see on sama sõna.
Kui näed sõna "testament" Uues Testamendis, uues lepingus,
siis pea meeles, et kogu Jumala ilmutus jõuab meieni
kahe lepingu kujul - vana ja uue lepingu näol.
Näete, kui tähtis leping on.
Kui aga näed "testamenti" Uues Testamendis,
pead mõistma, et see ongi sõna "lepingu" kohta.
Meie jaoks on testament miski, mis hakkab kehtima pärast isiku surma.
Kuid lepingu puhul me ei mõtle nii. Heebrealaste autor ütleb aga:
leping ei kehti enne, kuni surm on toimunud.
Vaid surm paneb lepingu kehtima.
Heebrealastele 9:16-17, on vähemalt üks uuem tõlge,
mis kasutab sõna "leping", ei mäleta hetkel, milline:
"Kus on testamentlik leping, seal tuleb ju tingimata esitada tõendus
testamenditegija surmast,
sest testament hakkab kehtima pärast surma ega jõustu iialgi,
kui testamenditegija on elus."
Kui sõlmid lepingu, siis tegelikult kirjutad alla oma surmatunnistusele.
Väga tõsine toiming.
Rääkisime juba, et abielu on leping, nii et seal peab ohver olema.
Nende eest, kes usuvad Issandasse Jeesusesse Kristusesse,
on ohver juba toodud - Jeesuse ohver risti peal.
Vaatame korraks Aabrahami lugu 1 Moosese 15,
näeme, et Aabraham ütles Issandale 1 Ms 15:8:
"..millest ma ära tunnen, et ma selle pärin?" Tõotatud maa.
Ta küsimus oli: kuidas ma tean? Kuidas Jumal talle vastas?
Ta tegi temaga lepingu. Teisisõnu, Jumala lõplik tõotus
mis tahes küsimuses on leping.
Kui Jumal on lepingu teinud, siis ei saa Ta midagi enamat teha -
Ta on täielikult pühendunud. Me ei loe kogu lugu,
kuid selle lepingu sõlmimise käigus pidi Aabraham tegema midagi,
mis oli tol ajal Lähis-Idas tavaks - ohverdada teatud loomi,
sest ilma ohvrita ei saa mingit lepingut olla.
Siis ta tappis loomad, lõikas keskelt pooleks,
asetas pooled vastakuti jättes vahe vahele ja
seejärel oli lepingu sõlmimise tavapärane viis see,
et kaks lepingupoolt astusid ohvrilooma poolte vahelt läbi.
Näeme siin, et Aabraham sõlmis Jumalaga lepingu..
Kui võrratu mõelda, et Kõikvõimsal Jumalal
on inimesega nii lähedane suhe.
Aabraham astus Jumalaga lepingusse, kui ta ohvri tükkide vahelt läbi astus.
Peatüki lõpus ütleb: "Ja kui päike oli loojunud ja kui oli pime,
siis nähti suitsevat küpsetusahju ja tuleleeki,
mis nende lõigatud tükkide vahelt läbi käis."
See oli Jumal ise, kes Aabrahamiga lepingusse astus.
Jumal, Püha Vaim, põleva tuleleegi kujul, astus tükkide vahelt läbi.
Jumal ja Aabraham astusid selle ohvri läbi üksteisega lepingusse.
Mis see ohvri tükkide vahelt läbiastumine tähendab?
Kui nende tükkide vahelt läbi astud ja neid elutuid kehi vaatad,
siis ütled: see surm oli minu surm. Sellest hetkest suren iseendale
ja elan sellele, kellega lepingus olen.
Aabraham ütles enda elust lahti, et Jumalaga lepingus olla.
Ära unusta, et Jumal ütles enda elust lahti,
et Aabrahamiga lepingus olla.
Kuna nad üksteisega lepingus olid, kuulus mõlemale see,
mis teise oma oli.
Hiljem ütles selle lepingu põhjal Issand: tahan su poega, Iisakut.
Su ainsat poega, su armsaimat, too ta ohvriks.
Aabraham pidas lepingust kinni. Ta ei vaielnud vastu, ei viivitanud:
hästi Jumal, lähen sinna kohta, toon ohvri.
Teate seda lugu - viimasel hetkel, kui Aabraham oli juba käe tõstnud
ja valmis noa oma poja ihusse lööma,
ütles Issand: hästi, sa ei pea seda tegema,
nüüd tean, et kardad Issandat, sest sa pole oma poegagi keelanud.
See on leping.
See pole veel loo lõpp.
Umbes 2000 aastat hiljem, mis juhtus?
Issand ütles: sina ja su järglased vajavad ohvrit.
Ainult üks isik suudab selle ohvri tuua - minu Poeg.
Sina tõid oma poja mulle ohvriks,
nüüd ohverdan oma poja sinu eest.
Vaadates seda selle nurga alt, näeme,
siis ajalugu on lepingute tulemus, mis Jumal oma rahvaga sõlmib.
Lepingu tähtsust pole võimalik liiga palju rõhutada.
Lepingusse astutakse ohvri läbi, mis tähendab elu andmist.
Rakendame selle nüüd abielu puhul.
Kui mees ja naine kristlastena abielluvad,
tulevad nad Jeesuse ohvri läbi ristil.
Nagu Paulus ütles: olen ühes Kristusega risti löödud,
nüüd ei ela enam mina, vaid Kristus elab minus.
Pärast seda, kui nad on läbi Jeesuse ohvri astunud,
siis nad mõlemad pööravad tagasi ja vaatavad seda ohvrit.
Mees ütleb: kui sellest ohvrist läbi astusin, siis ma surin,
panin oma elu maha. Nüüd elan oma elu oma kaaslases.
Minu elu väljendub tema läbi.
Naine teeb sama: kui läbin selle ohvri, siis suren,
ei ela enam endale, elan sellele, kellega lepingus olen.
Kumbki paneb oma elu teise eest maha.
See on kristliku abielu alus.
See on ainus alus, mille peal saab abielu päriselt toimida.
Täiesti vastupidine inimeste hoiakule tänapäeval.
Seetõttu nii paljud abielud purunevad,
sest enamus astub abiellu suhtumisega:
mis ma sellest saan?
See ei toimi.
Piibellik suhtumine ütleb: mida saan anda?
Ja see toimib.
Peaksin peatuma korraks ja ütlema: ma pole mingi spetsialist,
kuid mul on head tulemused.
Olin oma esimese naisega 30 aastat abielus, ta on nüüd Issanda juures.
Kasvatasime koos üles 9 tütart, adopteeritud tütart.
Me abielu polnud täiuslik, kuid see oli õnnelik, edukas ja viljakas.
Kogesime tohutut survet.
Esimesel kahel aastal elasime üle sõjategevuse,
millest sündis Iisraeli riik.
Pidime sel perioodil kahel korral oma majast keset ööd põgenema,
et eluga pääseda.
Polnud lihtne sellises olukorras abielu alustada.
Kuid olime koos ja Jumal kasutas meid, teenisime Teda.
Jumal tegi meid paljudele õnnistuseks.
Pärast seda, kui mu esimene naine Issanda juurde läks,
abiellusin 3 aastat hiljem oma praeguse naise Ruthiga,
kes on ka täna siin.
Oleme praeguseks veidi üle 10 aasta abielus olnud ja
me abielu on erakordselt õnnelik ja edukas olnud.
Jumal on me abielu läbi teenistuse alustanud,
mis tegelikult pea kogu maailma Jumala Sõna läbi mõjutab.
Vähemalt ei räägi ma abielust kõneldes vaid teooriast.
Pole olemas sellist asja nagu ideaalne abielumees,
võib-olla on olemas ideaalne abielunaine, ma ei tea.
Tahan öelda, et ma ei õpeta lihtsalt teooriat,
olen selle, mida õpetan, praktikas läbi proovinud.
Kui jälgid inimesi, kes abielule sel moel ei lähene,
siis näed vaid rida ebaõnnestumisi.
Ühelgi põlvkonnal inimajaloos pole olnud
nii palju õnnetuid, purunenud abielusid ja kodusid,
kui meie põlvkonnal.
Põhjuseks on vale lähenemine:
mis ma sellest saan? Mitte: mis ma saan anda?
Jeesus ütles: Õndsam on teha mida?
Anda, kui saada. See käib ka abielu kohta.
See, kes annab, saab täieliku õnnistuse.
Mis on Jumala lõppeesmärk abielu suhtes?
Vaatame 1 Moosese 2:24.
Abielu sündis Jumala juures. Aadam ei mõelnud seda välja.
Ta ei teadnud abielu olemasolustki, ei teadnud isegi, et vajab naist.
Jumal kavandas kogu asja, kõik seadused pani paika Jumal
ja selle lõppeesmärgi seadis Jumal -
Piibli kohaselt on abielu oma olemuselt täielikult jumalik.
See pole inimlik, sotsiaalne kokkulepe,
see on jumalik korraldus.
Selle eesmärk on ühtsus.
Jõuame jällegi sama piibelliku faktini,
kui uurid Piiblit, siis ühtsusel on vaid üks alus,
nii mehe ja naise kui ka lihtsalt inimeste vahel -
selleks on leping.
Ilma lepinguta puudub tõeline, kestev ühtsus.
Jumal ütles 1 Ms 2:24 abielu kohta:
"Seepärast jätab mees maha oma isa ja ema ning
hoiab oma naise poole, ja nemad on üks liha!"
Eesmärgiks on ühtsus.
Vanem tõlge ütleb, et mees jätab maha oma isa ja ema
ja "klammerdub" oma naise külge. Mulle meeldib see.
Abielu võtmeks on kaks sõna: lahku ja klammerdu.
Kui sa ei lahku, siis pole võimalik klammerduda.
Kui sa pole oma vanemate taustast nõus eemalduma ja
täielikult uut algust tegema, siis abielu ei toimi.
Miljonid abielud rikutakse ämmade ja vanemate poolt,
kes tahavad abielupaari ise juhtida ja
n-ö oma käpa all hoida. See ei toimi.
Ärge sekkuge oma laste abieludesse, sest sellest pole kasu.
Võib-olla neil ei lähe nii hästi, kuid teie teete asja vaid hullemaks.
Kõigepealt lahku ja siis klammerdu.
Paljudes kultuurides on
perede ja abielude ebaedu tegelikuks põhjuseks see,
et kommetele vastavalt hoiab mees tavaliselt
oma isa ja ema poole.
Mehe ja ta naise lojaalsuse vahel seisab üks teine lojaalsus.
Toon välja, et abielu ei ole
sotsiaalsete kommete või kultuuri küsimus.
Paljud asjad on seda, ja Piiblis on ruumi ka sellele.
Kuid kogu õpetus abielu ja kodu kohta põhineb kahel asjal:
igavikulisel suhtel kolmainus Isa ja Poja vahel ning
Jumala eesmärgil loodu suhtes.
Need ei muutu iialgi, sõltumata kultuurist, rahvusest, keelest,
Jumala eesmärk selles ei muutu.
Paljud arvavad tänapäeval, et abielu on eksperiment.
See on täiesti vale. See on pühendumine.
Ja pühendumist pole võimalik katsetada, mõistate.
Kui aga millelegi pühendud, siis see pühendumine
vallandab armu, mida vajad.
Kui sa aga pühendumist ei tee, siis pole ka armu.
See on usk. Ilma usuta on..?
..võimatu olla Jumalale meelepärane. Mingit muud alust peale usu pole.
See on risk. Abiellumine on tõeline risk. Olen väga aus.
Kui sa pole nõus riskima, ära abiellu. See on usurisk.
Ma pole kunagi endale ise naist valinud.
Mõlemi abielu puhul näitas Jumal mulle selgelt, üksikasjalikult ja
üleloomulikult, kellega abielluma peaksin. Mul on hea meel, et Ta seda tegi.
Sest Jumal teab, et ma ei oska inimesi hästi läbi näha.
Olen osav abstraktsete asjade ja kontseptsioonidega,
kuid inimeste puhul on mind kerge segadusse ajada.
Jumal ei andnud mulle selleks võimalust, tegi otsuse minu eest.
Ütlen veel midagi väga isiklikku:
ma pole kuskil mujal naise pärast olnud kui Jeruusalemmas.
Kui soovite rohkem infot Derek Prince'i materjalide kohta UKs,
tellige DPM materjalide kataloog telefonil: +44 1462 492100
või külastage teenistuse kodulehte: www.dpmuk.org.
Tõlge: Riina Karik