o
Derek Prince
Olkaa siis tekin valmiit!
Osa 2
Opettaessani Mat 24:ää aiemmin kiinnitin huomiota jakeeseen 20,
jossa puhutaan ajasta, jolloin ahdinko Israelissa on alkamassa.
Jeesus sanoo, että ihmiset joutuvat pakenemaan.
Rukoilkaa, ettette joutuisi pakomatkalle talvisiakaan tai sapattina.
Raamatun profetioiden pähkäily järjellä rajoittaa rukoilemista.
Jeesus ei sanonut, että rukoilkaa, ettei teidän tarvitsisi paeta.
Hän sanoi, että te joudutte pakenemaan.
Mutta rukoilkaa, ettei pakomatkalle tarvitsisi joutua
talvikylmällä tai sapattina.
Selitin, miksi olisi vaikea paeta sapattina juutalaisvaltiossa,
jossa sapatti on erotettu muista päivistä.
Ei siis hyödytä rukoilla sitä, että nämä asiat eivät tapahtuisi,
koska Herra sanoo, että ne tulevat tapahtumaan.
Jos aiotte rukoilla, että "Jumala, älä anna näitä
kauheita tapahtumia maan päälle", tuhlaatte aikaanne.
Voitte rukoilla, että teidät katsottaisiin pakenemisen arvoisiksi.
Ellette rukoile, teitä ei ehkä katsota sen arvoisiksi.
Jeesushan sanoi, että teidän tulee rukoilla, jotta
olisitte sen arvoisia. Onko selvä? Tämä on tärkää.
En halua antaa lakihenkisyyden vaikutelmaa.
En usko, että tämän voi tehdä noudattamalla sääntöjä.
Uskon, että se tehdään Pyhästä Hengestä.
Seuraavaksi otamme esiin Ilm 19:n, jota jo lyhyesti tarkastelimme.
Tässä kuvataan morsianta ja haluan nostaa kuvasta esiin
erään erityispiirteen.
Ilm 19:7-8.
Tämä on kaikkien taivaan asukkaiden voitonriemuinen huuto.
He riemuitsevat Karitsan, Herran Jeesuksen, häistä
ja siitä, että Hänen vaimonsa, morsian, seurakunta, on valmiina.
Huomatkaa, että morsian ei ole valmistautumassa
vaan hän on jo valmiina.
Teksti kuuluu näin:
"Iloitkaamme ja riemuitkaamme, antakaamme Hänelle kunnia!"
Seuraavaksi sanotaan, että morsian on valmiina.
"Hänen ylleen on puettu hääpuku, hohtavan valkea pellavapuku."
Sitten seuraa tulkinta: "Pellavapuku tarkoittaa pyhien vanhurskaita tekoja."
Saadakseen oikeutuksen tulla häihin, morsiamella on oltava yllään
oikeanlainen pellavasta tehty hääpuku.
Pellava kuvaa Raamatussa aina vanhurskautta,
se on puhdasta ja hohtavaa.
Johannes kirjoittaa, että pellavapuku tarkoittaa
pyhien vanhurskaita tekoja.
Kun sinä ja minä uskomme Jeesukseen ja
otamme Hänet vastaan Vapahtajanamme,
pääsemme osallisiksi Hänen vanhurskaudestaan.
Meidät katsotaan vanhurskaiksi Hänen vanhurskaudessaan.
Tämä on mahtavaa, mutta ei tässä kaikki.
Vaikka olemme päässeet osalliseksi vanhurskaudesta,
meidän tulee tehdä vanhurskaita tekoja.
Pellavapuku tarkoittaa nimenomaan pyhien vanhurskaita tekoja.
Koen tämän aina osaksi elämääni.
Jokainen vanhurskas tekomme on yksi lanka pellavapuvussa.
Kysyn itseltäni onko lankoja riittävästi
verhoamaan minut säädyllisesti.
Kuulostaa koomiselta, mutta minulle tämä on todellista.
Onko morsiamella riittävästi lankaa kaunista hääpukua varten?
Naisethan eivät nirsoile hääpukujensa kanssa.
Jos nainen haluaa törsäillä kerran elämässään,
niin häät on se hetki.
Ollaksemme valmiina, vanhurskaat tekomme on oltava tehtyinä.
Uskon, että Jumalalla on varattuna
henkilökohtaisia vanhurskaita tekoja jokaiselle.
Hänellä on erikoistehtäviä meille jokaiselle.
Ajattelen myös, että meillä on yhteisvastuullisia tehtäviä
joista meidän on yhdessä vastattava. Mielestäni tärkein vanhurskauden teko,
josta olemme seurakuntana yhdessä vastuussa, on Mat 24:14.
Joko muistatte, mitä jae sanoo:
"Tämän valtakunnan (Jumalan valtakunnan)
evankeliumi julistetaan kaikkialle maailmaan,
kaikille kansoille todistukseksi, ja sitten tulee loppu."
Seurakuntien yhteinen tehtävä on julistaa evankeliumia
kaikkialle maailmaan.
Kukaan Herralle antautunut kristitty ei saa tästä vastuusta vapautusta.
Se ei tarkoita, että meidän kaikkien tulee olla saarnaajia,
lähetystyöntekijöitä tai pappeja.
Mutta jokainen on jotenkin vastuussa Jumalalle tästä tehtävästä.
Tämä on tärkeä ja varma merkki siitä, että Herran paluu on lähellä.
Kun Jumalan valtakunnan evankeliumi on julistettu kaikkialle maailmaan
todistukseksi kaikille kansoille, sitten tulee loppu.
Kun Jeesus kerran sanoo, että evankeliumi julistetaan,
niin silloin näin tapahtuu. Ei Hän ollut koskaan väärässä,
joten ei ole meidän päätettävissä julistetaanko vai ei.
Meidän päätettävissä on se, miten osallistumme julistukseen.
Käsitykseni on se, ettei yksikään kristitty missään
voi liueta tästä vastuusta.
Ajateellaanpa vaikka rahaa. Julistaminen maksaa.
Minulla on radio-ohjelma, joka on suunnattu monille maapallon alueille.
Kommunisti-Kiinassa neljällä kielellä,
Venäjällä ja Etelä- ja Keski-Amerikassa espanjaksi.
Nykyinen iso tehtävämme on julistaa arabiankieliselle muslimimaailmalle
Lähi-Idässä ja Pohjois-Afrikassa, jotka ovat laajimpia alueita, jota
evankeliumi ei ole vielä tavoittanut.
40:stä evankelioimattomasta maasta puolet on muslimimaita.
En kerro tätä kerjätäkseni teiltä rahaa.
Julistaminen radioasemalla, joka tavoittaa Lähi-Idän,
maksaa 500 dollaria varttitunnilta, noin 2500 dollaria kuussa.
En pyydä rahaa, mutta sanon, että raha on tärkeää.
On tärkeää miten käytämme rahojamme.
Tutkimusten mukaan USA:n kirkot käyttävät nykyään 99 % tuloistaan
itselleen ja 1 % käytetään tavoittamaan niitä, joita ei ole evankelioitu.
Se on skandaali.
Tuollainen kirkko ei voi olla valmiina, kun Herra tulee.
Se ei voi olla morsian, jonka hääpuku on valmis.
Puhunko totta?
Tiedän kokemuksesta, että kun puhun rahasta,
ihmiset joskus vaikenevat oudosti.
Vakuutan, etten ajatellut pyytää teiltä uhrilahjaa!
Rentoutukaa! Kysyn vain, oletteko todella sitoutuneet tähän asiaan?
Joku sanoi Amerikassa "pane rahasi sinne missä on suusi".
Raha ei ole se ainoa asia. Rukous.
Ruth lienee kanssani samaa mieltä, että toiminnassamme on aikoja,
jolloin olemme etulinjassa. Ei ole meidän valintamme,
mutta melkein aina hyökkäämme saatanan linnaketta vastaan.
Se on meidän osamme.
Menemättä yksityiskohtiin monesti vastustus on niin voimakas, että
Ruth huutaa "Jumala, pane nimemme jonkun esirukoilijan huulille!"
Ilman esirukousta työmme jää tekemättä.
En siis puhu vain rahasta. Rahaa tärkeämpi on esirukous.
Kun rukoilet jotain, et voi rukoilla sitä vain irrallisena juttuna,
"ruksata" kerran ja unohtaa sitten koko asian.
On oltava sitoutunut jotenkin, mikä se keino onkin.
Esittelen kahta eri tapaa, joilla vastuu evankeliumista liittyy meihin.
Olen pääasiassa puhunut evankeliumin levittämisestä, mutta
otan esiin miten tärkeää ja vastuunalaista
ja paineita aiheuttavaa on olla seurakuntapastori.
Minun kutsumukseni ei varsinaisesti ole pastori, mutta
olen ollut pastorina ja tiedän millaista se on.
Mielestäni on maailman kovinta työtä olla seurakuntapastorina.
Jeesus puhuu tästäkin Mat 24:ssä.
Hän sanoo jakeessa 44: "Olkaa tekin valmiit?"
Hän kertoo pienen vertauksen.
Mielestäni se kuvaa seurakuntapastorin työtä, jossa
pastori ruokkii ja kaitsee ja hoitaa Jumalan kansaa.
Se ei useinkaan ole räiskyvää työtä vaan vaatii kovaa puurtamista
eikä sitä ihmeemmin arvosteta.
Mutta näin sanoo Jeesus: "Kuka siis on uskollinen ja
viisas palvelija, jonka talon isäntä asettaa palvelusväkensä esimieheksi
katsomaan, että kaikki saavat ruokansa ajallaan?"
"Autuas se palvelija, jonka hänen herransa palatessaan
tapaa näin tekemästä! Totisesti: herra uskoo
hänen hoitoonsa koko omaisuutensa." Veljet ja sisaret, jos olette
jollain tavoin tekemisissä seurakunnan kaitsemisen kanssa,
muistakaa, jos olette uskollisia palvelijoita,
saatte valtavan vastuunalaisen tehtävän ikuisuudessa.
Jos viisaasti ja uskollisesti hoidatte teille annetun tehtävän,
Jumala uskoo teidän hoitoonne koko omaisuutensa.
Mutta asiassa on toinenkin puoli:
"Mutta jos palvelija on kelvoton, hän ajattelee:
"Herrani ei tule vielä pitkään aikaan.."
Kun tutkimme kaikkia niitä ihmisiä näissä jakeissa, jotka
eivät ole valmiina, jotka eivät täytä ehtoja, niin
heistä jokainen tuudittautuu ajatukseen, että
herra ei tule vielä pitkään aikaan.
Jokainen, joka sanoo, ettei herra tule vielä pitkään aikaan,
asennoituu väärin eikä hän ole valmiina kun herra tulee.
"Herrani ei tule vielä pitkään aikaan, ja hän alkaa lyödä tovereitaan ja
syö ja juo juoppojen seurassa. Mutta päivänä, jota tuo palvelija
ei arvaa, hetkenä, jota hän ei tiedä, hänen herransa tulee,
hakkaa hänet kuoliaaksi ja tuomitsee hänet samaan paikkaan,
jossa teeskentelijät ovat. Siellä itketään ja kiristellään hampaita."
Itku ja hammasten kiristely koskee aina niitä, jotka
ovat olleet mukana tekemässä, mutta eivät ole koskaan
sitoutuneet tehtäväänsä. En oikein osaa kuvata tätä, mutta
se on jotain sellaista, joka on ollut koko ajan ihan ulottuvilla,
mutta kuitenkin saavuttamattomissa.
Tekstissä kuvataan kahta palvelijaa.
Toinen on uskollinen, toinen on omahyväinen ja luopuu itsekurista ja
käyttää asemaansa hyväksi ja hänestä tulee eräänlainen diktaattori.
Meidän jokaisen on päätettävä, mitä meistä tulee.
Nyt pääsemme lopulliseen ajatukseeni.
Olemme jo ottaneet esille Mat 24:14:n, mutta
katsotaan lukua vielä hetki ennen kuin otan esiin sitä edeltävät jakeet
Mat 24:9:stä alkaen:
"Silloin teidät pannaan ahtaalle, monia teistä surmataan ja
kaikki kansat vihaavat teitä minun nimeni tähden."
Viimeksi kysyin, ketä "teidät" tarkoittaa? Se tarkoittaa meitä.
"Monet silloin luopuvat, he kavaltavat toisensa ja vihaavat toinen toistaan."
Ketkä ovat näitä "monia"? Monet kristityt.
"Monta väärää profeettaa ilmaantuu, ja he johtavat useita harhaan.
Ja kun laittomuus lisääntyy, monien rakkaus kylmenee."
Näihin jakeisiin liittyy myös se, kun Herra sanoo, että
evankeliumi on julistettava. Toisin sanoen, se ei käy helposti.
Paineet kasvavat, mutta niiden kasvaessa ne,
jotka ovat omistautuneet Herralle, erottautuvat ja saavat työnsä tehdyksi.
Älkää siis ottako mukavaa asentoa ja odottako kymmentä vuotta,
jolloin työ olisi muka helpompaa. Työ ei tule helpottumaan yhtään.
Vakuutan sen teille omasta kokemuksestani.
Jotkut puhuvat nuorten kristittyjen ongelmista.
Jonkun pitäisi puhua vanhojen kristittyjen ongelmista.
Olen ollut kristitty lähes 50 vuotta eikä ole yhtään sen helpompaa.
Paineet ja vastuu kasvavat ja olemme yhä enemmän riippuvaisia
Jumalan armosta ja laupeudesta.
Nyt siirryn Ilm 6:n kuvauksiin.
Rohkea se mies, joka ryhtyy tulkitsemaan Ilm 6:tta.
Siinä kuvataan näkyä hevosella ratsastajista ym.
Kerron oman näkemykseni luvusta.
Ei ole väliä onko tulkintani oikea, mutta luullakseni sovellukseni on oikea.
Tämä on minulle niin elävää.
Muistanette, että luvussa ratsastaa vuorollaan neljä miestä
käsitykseni mukaan halki ihmiskunnan historian.
Ensimmäinen oli valkoinen hevonen.
Ratsastajasta sanotaan: "Sillä, joka istui hevosen selässä, oli jousi.
Hänelle annettiin seppele, ja seppelöitynä voittajana
hän lähti uusia voittoja kohti."
Seppele oli voitonseppele, voiton merkki.
Rooman keisarit ratsastivat valkoisella hevosella riemusaatossa.
Teksti kuvaa siis voittoa ja riemusaattoa.
Pannaan valkoinen hevonen hetkeksi lepoon ja
katsotaan kolmea seuraavaa hevosta.
Toinen oli tulipunainen hevonen.
"Sille, joka istui hevosen selässä, annettiin valta riistää
rauha maan päältä ja panna ihmiset tappamaan toisiaan.
Hänelle annettiin iso miekka."
Tämä tarkoittaa mielestäni selvästi laajamittaista sotaa
käsittäen myös sisällissodan. En nyt mene syvemmin syihini,
mutta luulen, että tähän ajanjaksoon liittyy sisällissotia monissa kansoissa.
Monien kansojen sisällä on voimia, jotka voivat purkautua.
Kansojen sisällä on tyytymättömiä vähemmistöjä,
ihmisiä, jotka eivät ole mielestään saaneet sitä, mikä heille kuuluu.
Näin on myös USA:ssa, en halua jatkaa, koska tämä on herkkä asia.
Luulen, että paineet purkautuvat laajamittaiseen verenvuodatukseen.
Sitä kuvaa tulipunainen hevonen. Seuraava on musta hevonen.
"....sillä, joka istui hevosen selässä, oli kädessään vaaka.
Minä kuulin äänen, joka tuntui tulevan noiden neljän olennon keskeltä,
ja se sanoi: "Mitta vehnää denaarilla, ohraa kolme mittaa.
Öljyyn ja viiniin älä koske."
Musta hevonen symboloi maailmanlaajuista pulaa.
Kaikki on säännösteltyä. Sitä tarkoittaa vaaka.
Denaari oli työmiehen päiväpalkka.
Denaarilla sai siis mitan vehnää, joka riitti vain miehen ravinnoksi.
Se ei riittänyt koko perheelle.
Toisin sanoen on elettävä niukoin annoksin.
Ghanassa, jossa Ruth ja minä olimme,
työmiehen päiväpalkka oli pienempi kuin leivän hinta.
Hämmästyttävää on, että Ghanan kristityt ovat
anteliaampia kuin olin missään muualla nähnyt.
Kysyimme heiltä, että miten te voitte antaa niin paljon?
He vastasivat, että emme tiedä,
mutta jotenkin meillä on enemmän kuin tarpeeksi.
Tämä on selkeä kuva siitä, kuinka työmies tienaa vähemmän
kuin mitä leipä maksaa. Mutta keskellä tätä sanotaan,
että öljyyn ja viiniin älä koske.
Mitä ovat öljy ja viini? Ne ovat luksusruokaa.
Puutteen keskellä elää ihmisiä ylellisesti ja kun luet Ilmestyskirjaa,
saat selvän kuvan valtavasta luksuksesta keskellä köyhyyttä.
Nykymaailmassa rikkaat rikastuvat ja köyhät köyhtyvät.
Tämä pitää yhtä Raamatun kanssa.
Tulee olemaan varakkaita, jotka jollain tavoin pitävät
köyhiä alamaisinaan ja sanovat:
"Te hoidatte viinitarhojani ja oliivilehtojani.
Maksan teille sen verran, että pysytte hengissä."
Ei ehkä tarkalleen näin, mutta tämän kuvan minä näen.
Ehkä olette samaa mieltä siitä, ettei monissa maissa olla kaukana tästä.
Neljäs hevonen oli tuhkanharmaa.
Alkutekstin kreikan sanaa, fluoros, ei voi kääntää.
Tästä on johdettu fluori ja sen johdannaiset.
Kreikan värejä merkitsevät sanat eroavat meidän vastaavista.
Ruoho on kreikaksi chloros,
mutta se on kelmeä eräänlainen väritön väri.
Se, joka istui hevosen selässä, oli nimeltään Kuolema,
ja sen jäljessä tuli Tuonela tai helvetti.
On hyvä muistaa, että Kuolema ja Tuonela ovat henkilöitä.
Luulen, että molemmat ovat saatanan enkeleitä
vastuullaan toiminta saatanan alueella,
jota kutsutaan Kuolemaksi ja Tuonelaksi.
Kuolema ottaa fyysisen elämän, Tuonela sielun.
Ne tappavat umpimähkään neljänneksen maapallon asukkaista.
"... ne saivat tappaa miekalla, nälällä ja rutolla (kuolemalla)
ja jättää loput villipetojen kynsiin."
Oletteko huomanneet, että tekstissä sanotaan "tappaa kuolemalla"?
Uudet käännökset eivät sisällä tätä, mutta se on oikea käännös.
Miten tappaa kuolemalla? Ruth ja minä olemme huomanneet
julistustyössämme, että kuoleman henki tekee työtään
monissa ihmisissä monin paikoin maailmaa.
Kuoleman henki tappaa ihmisiä, jotka muuten eivät kuolisi.
Sairaaloissa ja muuallakin on paljon ihmisiä, jotka
kuolevat selittämättömästi. Ruth ja minä olemme alkaneet
oman sotamme kuoleman henkeä vastaan.
Jos saarnaisin siitä täällä tänään, niin yllättyisitte reaktiosta,
mutta en voi sitä tehdä nyt.
Olemme nyt lukeneet kolmesta hevosesta.
Näiden jälkeen seuraavat marttyyrit alttarin alla. Katsotaan heitä.
Kun Karitsa avasi viidennen sinetin, näin alttarin alla niiden sielut, jotka
oli tapettu Jumalan sanan ja oman todistuksensa tähden.
Ne huusivat kovalla äänellä: "Kuinka kauan kestää, Valtias,
sinä Pyhä ja Tosi, ennen kuin lausut tuomiosi ja
kostat meidän veremme maan asukkaille?"
Vastaus oli, että heidän tuli odottaa kunnes niitä ja niiden veljiä,
niiden lailla surmattuja, olisi täysi määrä. Ilmeisesti
tuona aikana surmataan suuria määriä kristittyjä uskonsa tähden.
Se on osa suurta ahdinkoa.
Seuraavassa luvussa kerrotaan, että ne jotka ovat
päässeet suuresta ahdingosta, ovat pesseet vaatteensa ja
valkaisseet ne Karitsan veressä.
Nämä ovat taustatapahtumia sille, mitä seuraa aikojen lopussa,
näkyvä Jeesuksen ilmestyminen. Emme mene nyt siihen.
Valtavia maanjäristyksiä ja mullistuksia.
Palataan lopuksi valkoiseen hevoseen. Tämä kiehtoo minua.
Näin sen näen. Valkoinen hevonen on evankeliumi, joka
ratsastaa voittajana kohti uusia voittoja.
Psalmissa 45 on kuvaus Jeesuksesta Messiaana.
Tämä on mielestäni valkoisen hevosen kommentaari, selitys.
Psalmi 45: 3-5.
Messiaalle osoitettu.
"Kuningas, olet kaunein ihmisten joukossa,
sinun huulesi puhuvat suloisia sanoja. Siunatkoon Jumala sinua iäti!
Vyötä miekka kupeellesi, sankari, pukeudu valtaan ja loistoon.
Nouse taisteluun totuuden ja oikeuden puolesta
ja aja köyhän asiaa?"
Tämä ei ole tavanomainen sotilasvalloittaja.
Hän taistelee totuuden, oikeuden ja köyhien puolesta.
Psalmi jatkuu kuvauksella Hänen taistelustaan.
Tätä tarkoitan, kun sanon evankeliumin ratsastavan
valkoisella hevosella kaikkiin kansoihin. Tämä on sanomani ydin.
Valkoisen hevosen on laukattava tulipunaisen, mustan ja
tuhkanharmaan hevosen edellä. Kaikki ratsastajat tulevat, mutta
voittajan on tultava ensin ihmisten luo ennen kuin muut tuhoavat heidät.
Tunnen, että on aika panna töpinäksi.
Tunnen sydämessäni, että on tartuttava toimeen.
On saarnattava evankeliumia ennen kuin nuo kauheat kolme
ratsastajaa ratsastavat ihmiskuntaan.
Ne ovat jo ratsailla. Ne ovat aloittaneet.
Minulla on jatkuva paine siitä, että meidän on toimittava
ennen tulipunaista, mustaa ja tuhkanharmaata hevosta, koska
aikaa on vain hitunen jäljellä.
Sanon teille erään asian. Paholainen ei niinkään välitä siitä,
että päätätte antautua evankeliumille, kunhan ette tee sitä liian pian.
Se käyttää mitä tahansa taktiikkaa viivyttääkseen päätöstänne.
Se ei sano "ei" vaan se sanoo "ehdit kyllä myöhemminkin".
Tämä on minun polttava huoleni.
Monet kristityt odottavat päätöstään antautua evankeliumille, mutta
he saattavat odottaa kunnes on liian myöhäistä.
Ymmärtääkseni aikaa ei ole tuhlattavissa.
Maailmassa kaikki tapahtuu nykyisin vauhdilla, yhä nopeammin.
Jumala ei ole maailmaa jäljessä.
Myös Jumala liikkuu valtavan nopeasti.
Haluaisitko ratsastaa valkoisella hevosella?
Haluatko antaa elämäsi, ellet ole sitä jo tehnyt,
valkoisen hevosen käyttöön? Kansakunnat odottavat sitä hevosta.
Jumala auttakoon sinua ja minua kohtaamaan haasteen ja
ymmärtämään aikaa, jossa elämme.
Jos haluat tilata Derek Princen opetuksia, -
ota yhteyttä ja pyydä tuoteluetteloamme.
Yhteystietomme näkyvät ruudussa.
Suomennos: Kai Mäkelä