o
Derek Prince
Olkaa siis tekin valmiit!
Ohjelma 1
Edellisessä jaksossa aiheeni oli valo ja pimeys rinta rinnan.
Vehnä ja rikkavilja kypsyvät yhdessä sadonkorjuuseen asti.
On pelastuksen sadonkorjuu ja tuomion sadonkorjuu.
Puhuin myös kahdesta helluntaista: Pyhän Hengen vuodatuksesta ja
samanaikaisesta saatanallisten voimien ja henkien roimasta lisääntymisestä.
Pyhän Hengen vuodattamisen lopputulos on Kristuksen morsian
ja saatanan toiminnan lopputulos on porttokirkko.
Miten meidän tulisi suhtautua näihin totuuksiin?
Mitä Jumala meiltä haluaa? Mitä pitäisi käytännössä tehdä?
Poimin joukon käskyjä Jumalan Sanasta.
Jumala antaa harvoin suosituksia.
Kun Hän antoi kivitaulut Moosekselle, niissä ei ollut kymmentä suositusta
eikä periaatteita vaan kymmenen käskyä.
Katsotaan Mat 24, mikä on tärkeä ydinluku, jakeet 43-44.
Päähuomio jakeeseen 44.
Jeesus sanoo:"Ymmärrättehän, että jos talon isäntä tietäisi,
mihin aikaan yöstä varas tulee,
hän valvoisi eikä antaisi murtautua taloonsa."
Kehen Jeesus varkaalla viittaa? Jeesukseen itseensä.
Jos isäntä tietäisi, milloin Jeesus tulee takaisin.
Jeesus ei tietenkään ole varas, mutta Hän sanoo usein, että
Minä tulen kuin varas. Varas ei ilmoita, milloin hän tulee,
eikä paljasta mitä kautta hän tulee vaan hän tulee aina yllättäen.
Samoin tulee Jeesus. On kuitenkin muistettava, että Hän ei ole varas.
Kun Hän tulee, Hän ottaa vain sen mikä kuuluu Hänelle.
Jos me emme kuulu Hänelle, Hän ei ota meitä.
Tässä valossa Jeesus antaa vinkin, joka alkaa sanalla "siis".
Monet ovat kuulleet minun sanovan, että jos Raamatussa on "siis",
niin on syytä kysyä miksi. "Siis olkaa tekin valmiit..."
Valmiita mihin? Herran tuloon.
"...sillä Ihmisen Poika tulee hetkellä, jota ette aavista."
Jos luulette tietävänne milloin Hän tulee, niin ette kuitenkaan tiedä.
Yksi on varmaa, Hän tulee hetkellä, jota ette aavista.
Kaikki ne, jotka ovat laskeneet Hänen tulonsa ajan, ovat väärässä.
Tarkoitan, että olisi pitänyt tajuta se, koska Jeesus sanoo, että,
jos luulette tietävänne, ette tiedä. Kukaan ei tiedä.
Jumala on suunnitellut sen näin.
Muistatteko kun aiemmin puhuin 5 Mos 29:28?
"Salatut asiat ovat vain Herran, meidän Jumalamme, tiedossa,
mutta ne asiat, jotka Hän on ilmoittanut, ovat
tarkoitetut meille ja lapsillemme." Jumalalla on salaisia asioita.
Jeesuksen paluun tarkka aika on salaisuus.
On hullua alkaa kaivella Jumalan salaisuuksia,
koska ei se kuitenkaan onnistu.
Jos Jumala päättää pitää jotain salassa, sitä ei kukaan meistä paljasta.
Niiden ihmisten ongelma, jotka kaivelevat Jumalan salaisuuksia,
on usein se, että he eivät huomaa asioita, jotka Jumala on ilmoittanut.
He ovat niin uppoutuneita salaisuuksiin, että
ilmoitetut asiat jäävät huomaamatta.
Mooses sanoo, että salatut asiat ovat vain Herran.
Asiat, jotka Hän on ilmoittanut, on tarkoitettu meille ja lapsillemme,
jotta tuntisimme ne.
Paholainen saa meidät kiinnostumaan profetiasta teoreettisesti ja
alamme pyöritellä kaikenlaisia mielikuvitusteorioita ja -tulkintoja.
Usein nämä ihmiset eivät tee sitä, mitä heidän Raamatun mukaan pitäisi tehdä.
He ovat ajautuneet sivuraiteelle
ja loitonneet ilmoitetuista asioista salattuihin asioihin.
Jeesus teroittaa yhtä asiaa: Olkaa valmiina, sillä
te ette tiedä milloin se tapahtuu. On oltava valmis joka hetki.
Ei pitäisi olla sellaista hetkeä, jolloin et ole valmis.
Uskon, että tiettyjen asioiden tulee tapahtua ennen Jeesuksen tuloa.
Evankeliumi on saarnattava kaikille kansoille sitä ennen.
Uskon myös, että on tapahtuva uskosta luopuminen,
josta puhuin 2 Tes 2:n yhteydessä.
Herra ei tule ennen uskosta luopumista.
Kukaan meistä ei kuitenkaan tarkkaan tiedä
milloin nuo asiat ovat tapahtuneet.
On siis turha sanoa, ettei minun tarvitse olla valmiina.
Ainoa Jeesuksen suositus on: ole valmis.
Pienessä seurakunnassani Lontoossa 1950-luvulla
oli eräs jamaikalainen sisar.
Aina kun hän rukoili, hän rukoili monia asioita, hän sanoi aina
"Herra, auta meitä muistamaan, että olisimme valmiina ajoissa".
En tiedä vaikuttiko se kehenkään muuhun, mutta
minua se mietitytti lähes 40 vuotta.
On liian myöhäistä alkaa valmistautua silloin, kun pitäisi olla valmiina.
Viisaat ja tyhmät morsiusneidot -vertauksessa
ne, jotka olivat valmiit, menivät sisään.
Ne, jotka olivat vasta valmistautumassa, jäivät ulkopuolelle.
Meidän tulee elää jatkuvassa valmiudessa.
Ei se ole kamala taakka vaan ihana olotila. Se on elämää voitossa.
Siinä tilassa olemme valppaina ja rukoilevia.
Ymmärrämme mitä Jumala on tekemässä ja
voimme kulkea Hänen tarkoitustensa virrassa.
Mitä valmiina oleminen on? Mitä meiltä vaaditaan?
Ehdotan neljää asiaa. Kolme ensimmäistä on Luk 21:ssa.
Mat 24 ja Luk 21 ovat melko yhdenmukaisia.
Myös Mark 13 puhuu aiheesta, mutta en ota sitä tähän.
Luen ensin Luk 21:29-31, viikunapuuvertaus.
Jeesus sanoi: "Katsokaa viikunapuuta, tai mitä puuta tahansa.
Kun näette sen puhkeavan lehteen, te tiedätte ilman muuta, että
kesä on jo lähellä. Samalla tavoin te nähdessänne tämän tapahtuvan
(asiat, joista Hän on kertonut edellisissä jakeissa)
tiedätte, että Jumalan valtakunta on lähellä."
Me asumme maassa, jossa on talvi, kevät, kesä ja syksy.
Joskus ne ovat väärään aikaan, mutta
me ymmärrämme vuodenaikojen vaihtelun.
Olen ollut maissa, joissa ei koskaan ole kevättä tai syksyä.
Niissä maissa tätä vertausta on vaikea selittää.
Meille on tuttua, että talven mentyä koittaa kevät,
ja puihin ilmestyy pieniä vihreitä silmuja.
Me tiedämme, että silloin kesä on lähellä.
Ei tarvitse mennä ottamaan asiasta selvää yliopistoon tai kirjastoon.
Ei tarvitse kysyä pastorilta tai rabbilta, mitä on tekeillä.
Silmut on riittävä todiste siitä, että kesä tulee.
Jeesus sanoo, että nähdessänne tämän tapahtuvan
tiedätte, että aikojen loppu on lähellä, elonkorjuu on kohta käsillä.
Jos kysyt asiaa rabbilta, hän saattaa antaa väärää tietoa.
Ehkä kaikki pastoritkaan eivät antaisi oikeaa vastausta.
Kun katsotte omin silmin ja käytätte maalaisjärkeä ja
luette Kirjoituksia ja katsotte sitten mitä maailmassa tapahtuu,
olette varma siitä, että kesä on lähellä, kuten Jeesus sanoo.
Jotkut tulkitsevat viikunapuun Israeliksi.
Tästä on paljonkin sanottavaa.
Mielestäni sitä ei voi osoittaa Raamatusta.
Jeesus sanoo, että kun näette viikunapuun puhkeavan lehteen,
niin siitä tietää, että kesä on lähellä.
Jos tämän katsotaan tarkoittavan Israelia, niin
tekstihän ei puhu hedelmästä.
Ei sanota, että kun viikunapuussa on hedelmiä
vaan kun se puhkeaa lehteen.
Erään tapahtuman voisi vertauksesta yhdistää Israeliin.
On tietty päivämäärä, jolloin Israel puhkesi lehteen:
14.5.1948, jolloin Israelista tuli kansakunta.
Jos Israel katsotaan vertauksen viikunapuuksi,
vaikka välttämättä näin ei ole, niin mitä muut puut sitten ovat?
Ne ovat kaikki muut kansat.
Eräs viime vuosisadan jälkipuoliskon merkittävimpiä piirteitä oli
nationalismin nousu kaikkialla maailmassa. Mitä se tarkoittaa?
Sitä, että kaikki puut puhkesivat lehteen.
Selitin tätä opiskelijoille Itä-Afrikassa noin 1960.
Huomasin, että jos osaisin osoittaa heille, että
Raamattua voi soveltaa heidänkin tilanteeseensa, niin he kuuntelisivat.
Minun siellä ollessani oli kolme maata,
silloinen Tanganjika, Uganda ja Kenia.
Ne kuuluivat vielä brittiläiseen Itä-Afrikkaan, mutta
ne odottivat innolla swahilin kielellä uhurua, mikä merkitsee itsenäisyyttä.
Sanoin heille, että huomaatteko mitä tapahtuu?
Teidän puunne on puhkeamassa lehteen.
Heidän asenteensa oli, etteivät he halua olla siirtomaa.
Meillä on omat tapamme ja perinteemme ja kielemme.
Haluamme olla oma itsemme.
Emme halua muiden sanelevan meille miten elää.
Britit lähtivät ja niin syntyi kolme itsenäistä kansakuntaa.
Toisen maailmansodan jälkeen yksin Afrikassa on itsenäistynyt
ainakin 50 maata.
Monet meistä eivät edes tiedä niiden nimiä. Mitä tämä on?
Puut ovat puhjenneet lehteen kaikkialla maailmassa.
Samoin Aasiassa, Etelä-Amerikassa ja Tyynenmeren saarilla.
Kaikkialla kaikuu sama vaatimus: "haluamme olla itsenäisiä".
Nationalismi on tässä mielessä
maailman voimakkaimpia voimia nykyään.
Nationalismi on kukistamassa jopa kommunismin diktatuuria.
Baltian maat haluavat itsenäisiksi Neuvostoliitosta, samoin Armenia.
Puita puhkeaa lehteen kaikkialla.
Talvella, ainakin minusta, kaikki puut näyttävät samanlaisilta.
En osaa tunnistaa puuta sen kuoresta.
Kun ne puhkeavat lehteen, on helppo erottaa ne toisistaan.
Puut ovat nyt puhjenneet lehteen.
Jeesus sanoo, että kun näette viikunapuun ja
kaikkien puiden puhkeavan lehteen, kesä on lähellä.
Brittinä voin sanoa, että tämä on mielenkiintoista.
Tietyssä mielessä Israel oli mallivaltio.
Heidän piti päästä eroon briteistä tullakseen kansakunnaksi.
Asuin siellä silloin, kun tämä tapahtui, joten minulla on elävää kokemusta.
Israelin jälkeen muutkin kansat sanoivat, että
jos kerran he siihen pystyivät, niin kyllä mekin.
Tässä on ajankohtainen ja merkityksellinen näyte
Raamatun totuudesta.
Minusta Raamatussa on mahtavaa se, että
se näkee tapahtumien merkityksen selvemmin kuin me.
Maailmassa ei nykyisin toimi mitään mahtavampaa poliittista voimaa
kuin nationalismi. Se on kuin mahla, joka nousee puihin ja
saa ne puhkeamaan lehteen, josta voimme tunnistaa puut toisistaan.
Jokaisella puulla on oma kulttuurinsa, tapansa ja kielensä.
Jeesus sanoo, että kun näette tämän tapahtuvan, ottakaa opiksenne.
Sanoisin tämän yhdellä sanalla: tunnista.
Tunnista mitä on menossa.
On joukoittain kristittyjä, jotka eivät tunnista aikoja, jota elämme,
koska he eivät tunne Kirjoituksia eivätkä tiedä
miten suhtautua Raamatun totuuteen eivätkä näe sitä nykytilanteen valossa.
Siispä ensimmäinen vaatimus olla valmis on tunnistaa aika, jota elämme.
Toinen vaatimus mainitaan edeltävässä luvussa, Luk 21:28.
"Kun nuo tapahtumat alkavat, nostakaa rohkeasti päännepystyyn,
sillä teidän vapautuksenne on lähellä."
Jälleen puhutaan "noista tapahtumista",
jotka on lueteltu Mat 24:ssä ja Luk 21:ssa.
Jeesus puhuu siitä, kun nuo tapahtumat alkavat.
Ei sanota, että odottakaa, kunnes ne kaikki ovat tapahtuneet
vaan kun nuo tapahtumat alkavat. Jotkut näistä ovat kovia asioita.
Vainoja, sotia, nälänhätää, kulkutauteja.
Silti Jeesus kehottaa nostamaan pään pystyyn.
Älä masennu, älä ala surra ja murehtia.
Iloitkaa, sillä vapautuksenne on lähellä.
Muistanette kun puhuessani Matt 24:stä sanoin, että
nämä tapahtumat ovat Jumalan valtakunnan synnytystuskia.
Voitte miettiä omaa asennettanne lopunaikaan
peilaamalla sitä maailman tilanteeseen.
Olettakaamme, että nuori kristitty pari menee naimisiin.
He rukoilevat lasta.
He huomaavat, että vaimo on raskaana ja
he käyvät äitiysneuvolassa ohjeiden mukaan.
Yhdeksän kuukauden kuluttua nainen alkaa tuntea kovia kipuja.
Ne tulevat aina vain taajempaan. Mitä aviomies tekee?
Soittaako hän lääkärille, että tule heti auttamaan.
Vaimollani on kovia kipuja. Ei hän näin tee. Miksi ei?
Koska mies haluaa vauvan ja hän tietää, että näin pitää käydä.
Jos haluaa lapsen, on oltava valmis synnytystuskiin.
Vai mitä rouvat? Olenko oikeassa?
Sama pätee Jumalan valtakunnan tuloon.
Jos todella haluat Jumalan valtakunnan maan päälle ja
näet synnytystuskat, et pelästy ja sano:
"Jumala, mitä on tekeillä? Lopeta tämä!"
Ei, vaan sanot: "Ylistys Jumalalle, lapsi on melkein syntynyt."
Vai mitä? Ymmärrättekö?
Te tarkistatte sydämenne asenteen siiihen, miten
reagoitte maailman kamaliin tapahtumiin,
jotka uskoakseni tulevat jatkumaan.
Ellette ole sitoutuneet Jumalan valtakuntaan,
te pelästytte ja masennutte.
Jos oikein kaipaatte Jumalan valtakunnan syntyä maan päälle,
niin olivatpa synnytystuskat miten rajuja tahansa, te sanotte:
"Ylistys Herralle, valtakunta on jo melkein täällä. Lapsi on syntymässä."
Ymmärrättekö? On tarkistettava omaa asennetta.
Ellette ole oikein innoissanne Jumalan valtakunnasta niin
todennäköisesti masennutte.
Jos Jumalan valtakunta on teille tärkeä, niin tunnette riemua.
Pysähtykää hetkeksi ja kysykää itseltänne
olenko innoissani vai masentunut?
Istunko täällä toivoen, että Prince ei puhuisi näistä kauheista asioista?
Ajattelenko, että
kunpa Prince jo lopettaisi jaarittelun noista ongelmista?
Vai ajattelenko, että Kiitos Jumalalle, lapsi on syntymässä.
Päätös on sinun.
Seuraava vaatimus on myös Luk 21:34-36:ssa.
Luen kuningas Jaakon käännöstä, mutta muutan tekstiä hieman, koska
mielestäni uudemmat käännökset ovat tarkempia ja luotettavia.
Ero on melko huomattava.
On siis päätettävä mitä käännöstä lukee. Jeesus sanoo:
"Pitäkää varanne, etteivät juopottelu ja päihtyminen
tai jokapäiväisen elämän huolet turruta teitä ..."
Tässä on seuraava varoitus.
Tässä vaiheessa on syytä kysyä itseltämme.
Olemmeko liikaa uppoutuneet aikaamme?
Olemmeko liikaa kiinni maailman nautinnoissa ja ongelmissa?
Muistatte kylväjävertauksen.
Siinäkin puhutaan jokapäiväisen elämän huolista, jotka
tukahduttivat siemenen eikä se tuottanut hedelmää.
Useimmissa käännöksissä käytetään ilmaisua "jokapäiväisen elämän huolet".
Muistan kuinka Corrie ten Boom sanoi aikoinaan, että
hän oikein järkyttyi huomatessaan, että huoli on synti, joka
estää meitä olemasta valmis Herralle. Meidän on vakuuttauduttava siitä,
ettemme sorru jokapäiväisen elämän huolien alle.
Meidän on erottauduttava ajan tapahtumista.
Muistatte puheeni siitä, mikä on tarkoitus elämässämme.
Gal 1:4: Ristin kautta meidät on pelastettu
nykyisestä pahasta maailmasta.
Jos otamme vastaan tuon pelastuksen, niin
nykyisen pahan maailman tapahtumat eivät masenna meitä.
Emme anna niiden huolestuttaa meitä.
Emme ole huolissamme työpaikasta, tuloista tai autosta.
Toisaalta me olemme tässä kaikessa mukana, mutta toisaalta kaikesta irti.
Jeesus sanoo: "Pitäkää varanne, etteivät juopottelu ja päihtymys tai
jokapäiväisen elämän huolet turruta teitä, niin
että se päivä yllättää teidät niin kuin ansa."
Tässä lainaan toista käännöstä. Jeesus jatkaa:
"Sitä päivää ei vältä yksikään, joka maan päällä elää."
On päätettävä missä asuu.
Jos maailma on kotisi, et välty siltä.
Yksikään, joka asuu maan päällä, ei vältä sitä päivää.
Mutta jos sinut on pelastettu nykyisestä pahasta maailmasta
ja jos voit sanoa Paavalin tavoin: "En tahdo kerskailla mistään
muusta kuin meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen rististä.
Siinä on maailma minulle ristiinnaulittu ja minä maailmalle.",
niin silloin se päivä ei yllätä niin kuin ansa.
Tämän maailman ihmiset eivät voi paeta.
Sitä päivää ei vältä kukaan, jonka koti on maailmassa.
Mutta Jumalan kansa voi paeta edellyttäen, että se valvoo ja rukoilee.
Tämän maailman ihmisillä ei ole vaihtoehtoja.
Se päivä kohtaa heidät. Mutta Jumalan kansalle,
jos olemme ajan tasalla, se päivä ei yllätä kuin ansa.
Sanon teille kaikille, jotka tämän kuulette,
että sen valossa, mitä olen teille puhunut,
sen päivän ei pitäisi yllättää teitä niin kuin ansa.
Sen ei pitäisi tulla teille yllättäen.
Teillä on riittävästi tietoa, mitä tuleman pitää.
Sitten Jeesus sanoo, miten päästä pakoon.
Seuraava jae on erittäin tärkeä. Jae 36: "Valvokaa siis?"
Tämä on vanhaa kieltä.
Uusimmat käännökset taitavat sanoa "olkaa valppaat".
Älkää tuudittautuko välin- pitämättömyyteen ja huolettomuuteen.
"Valvokaa siis kaiken aikaa ja rukoilkaa itsellenne voimaa?"
Kuinka kauan? Kuinka usein? Aina.
Ei tämä tarkoita, että pitää rukoilla 24 tuntia vuorokaudessa
vaan sitä, ettet koskaan lakkaa rukoilemasta. Ymmärrättekö?
Rukoilkaa lakkaamatta, 1. Tes 5.
Toisin sanoen et saa koskaan ajatella, että rukous riittää tältä päivältä.
En enää tänään rukoile. Jatkan huomenna.
Ei meillä ole varaa sellaiseen ajatteluun.
Emme koskaan tiedä milloin Pyhä Henki
yhtäkkiä vetäisee vaihteen päälle ja kehottaa rukoilemaan.
Useimmat teistä ovat kuulleet Smith Wigglesworthistä,
joka kävi puhumassa tässä maassa 1925.
Hänellä oli periaate, ettei hän rukoile puolta tuntia pitempään,
mutta hän ei ollut rukoilematta puolta tuntia kauempaa.
En tarkoita, että meidän pitäisi tehdä samoin, mutta
se on esimerkki siitä, kuinka meidän ei koskaan tule lopettaa rukoilemista.
Kiitän Jumalaa siitä, että armossaan ja laupeudessaan
Hän antoi minulle kaksi ihanaa vaimoa,
ei tietenkään samanaikaisesti!
Ensimmäinen vaimoni on Herran luona, toinen vaimoni on täällä.
Molemmat ovat olleet rukoilevia vaimoja.
Molemmat ovat naisia, jotka eivät koskaan lakanneet rukoilemasta.
Ensimmäisellä vaimollani Lydialla, kuten tiedätte, oli lastenkoti.
Hänellä oli kädet täynnä työtä pestä vaippoja,
steriloida pulloja ja muita askareita.
Hänellä oli tapana rukoilla soppaa hämmentäessä.
Hän heittäytyi pitkälleen rukoilemaan ja
yksi tyttö hyppi hänen päällään hevosta leikkien.
Hän ei osannut olla rukoilematta.
Ruth, hieman eri tavoin, tekee samoin.
Hän rukoilee aina.
Ei meidän tarvitse olla toistemme kopioita. Jokainen meistä on yksilö.
Mutta meidän on oltava aina valmiita rukoilemaan.
Minulla on periaate: en koskaan,
Jumala minua auttakoon, lähde matkalle rukoilematta.
Jos lähden ajamaan autoa vaikka viideksi minuutiksi,
annan matkani Herran haltuun.
Sanon näin: "Herra, jään sinun ohjaukseesi ja suojelukseesi."
Ruthin kanssa emme rukoile vain ruokarukousta
vaan joka aterialla pyydämme herätystä USA:han ja Britanniaan.
Ainakin kolmesti päivässä rukoilemme näin.
Olemme tehneet niin kohta kymmenen vuotta.
On muitakin keinoja olla rukouksen ja ylistyksen ilmapiirissä.
Ruthin kanssa lainasimme tätä Sanaa: "Palvelkaa Herraa,
Jumalaanne, niin Hän siunaa teidän ruokanne ja juomanne."
Me rukoilemme pöytärukouksen ja
pyydämme herätystä ja palvomme Herraa pari minuuttia,
koska haluamme Hänen siunaavan ruokamme ja juomamme.
Mutta nyt jatkamme siitä, mitä Jeesus sanoo:
"Pysykää siis alati valveilla ja rukoilkaa itsellenne voimaa, jotta
selviäisitte kaikesta siitä, mikä on tapahtuva,
ja kestäisitte Ihmisen Pojan edessä."
Eräs toinen käännös sanoo, että rukoilemme voimaa
(kuten nykysuomennos) paeta kaikkia tulevia tapahtumia.
Kun Jeesus kehottaa rukoilemaan, jotta voisimme paeta, niin
johtopäätökseni on, että ellemme rukoile, emme pääse pakoon.
Pakoon pääsemisen välttämätön edellytys on rukous.
Jos haluat tilata Derek Princen opetuksia, -
ota yhteyttä ja pyydä tuoteluetteloamme.
Yhteystietomme näkyvät ruudussa.
Suomennos: Kai Mäkelä