Derek Prince'i Teenistus
Rist minu elus - 1
Osa 2/2
Nüüd selgitame, miks on see kurjuse ajastu.
2 Korintlastele 4:3-4, Paulus ütleb:
"Kui meie evangeelium on siiski kinni kaetud,
siis on see kinni kaetud neile, kes hukkuvad, neile uskmatuile,
kellel praeguse aja jumal on mõtted sõgestanud, nii et neile ei koida
evangeeliumi valgus Kristuse kirkuses, kes on Jumala kuju."
Kes on selle ajastu Jumal, kes on pimestanud nende mõtted?
Saatan.
Seega saatan ei taha, et see aeg lõpeks. Teate miks?
Sest kuni see aeg kestab, on ta jumal.
Kui see aeg aga lõpeb, pole ta enam jumal.
Ta teeb kõik, et pikendada selle ajastu lõppemist.
Kogudus peaks tegema kõik, et selle ajastu lõppu kiirendada.
Kui saatan saab aga koguduse mõtted pimestada,
siis ei tee kogudus seda, mida Jumal neilt ajastu lõpu suhtes ootab.
Heebrealastele 6:4-6 räägitakse inimestest, kes kogesid asju,
mida enamik siinolijaist on kogenud.
Hb 6:4, viis kogemust: "..neid, kes kord on olnud valgustatud,
kes on maitsnud taevast andi ja saanud osa Pühast Vaimust,
kes on kogenud Jumala head sõna ja tulevase ajastu vägesid."
Kui saame maitsta Püha Vaimu, kogeme järgmise ajastu vägesid.
Meid tõstetakse välja praegusest ajastust järgmisse ja
hakkame vähesel määral kogema, mis tähendab olla tulevases ajas.
Toon ühe näite, seda on natuke raske selgitada -
Paulus ütleb: ihu, mis meil siin on, on hingeline ihu (1Kr 15),
teisisõnu, see on ihu, mis toimib vaid nii, nagu hing seda juhatab.
Kui mu vaim tahab, et mu ihu midagi teeks,
peab ta tegutsema hinge läbi.
Kui Taavet tahtis oma suuga Issandat kiita,
ütles ta vaim ihule: kiida Issandat, mu hing!
Ta vaim ei saanud Issandat kiita ilma hinge kaasamata.
Seepärast on see hingeline ihu.
Tulevasel ajastul on meil aga vaimne ihu - mis see tähendab?
Võin küll eksida, kuid usun, et me vaim juhib otse me ihu,
me ei pea oma ihu veenma.
Kui tahan järgmisele planeedile lennata, siis lihtsalt stardin,
ei pea oma hingega vaidlema reisi plusside-miinuste üle.
Tahan öelda, et kui saad ristitud Püha Vaimuga,
saad maitsta tulevase ajastu vägesid.
Sest kui räägid teisi keeli, nii nagu Vaim annab,
siis tõenäoliselt juhib su vaim su hinge esmakordselt otse,
ta ei pea seda tegema su väikse, rumala mõistuse läbi.
See on üks põhjus, miks see on sedavõrd tähelepanuväärne kogemus.
Enamusele on see ainus viis, kuidas kogeda tulevast ajastut.
Ma ei pea mõtlema, kui keeltes räägin.
Mu hing peab küll nõus olema - kui mu hing ütleb "ei" -
paljude lihalik meel ütleb, et ei taha keeltes rääkida.
Kui su hing ei ole nõus, siis ei ole võimalik seda teha.
Minu hing on alistunud - kui tahan keeltes rääkida,
siis saan seda teha.
Ma ei tea, mida räägin, kuid tean, et see on hea,
sest Püha Vaim andis selle.
Kui räägid Vaimus, siis su keel ülistab Jumalat.
Sa ei ütle ühtegi vale sõna, kuni Püha Vaim su keelt juhib.
Üritan öelda, et tulevases ajas on teistsugune eluviis -
me vaim juhib otseselt me ihu, me väike rumal mõistus
ei piira meid enam - me hing.
Vaatame Matteuse 13:22, leiame veel ühe praeguse aja probleemi.
Jeesus selgitab külvaja tähendamissõna ja
räägib seemnest, mis kukub kivisele maale,
Mt 13:22 "Ohakate sekka külvatu on see, kes sõna küll kuuleb,
ent selle ajastu muretsemised ja rikkuse petlik ahvatlus
lämmatavad sõna ning see jääb viljatuks."
Sel ajastul on mured või muretsemised, hool.
Kui oled liiga hõivatud praeguse ajastu tegemistega,
teeb see Jumala Sõna viljatuks su sees - see lämmatab selle.
Tänu Jumalale, et saame vabaneda praegusest, kurjast ajastust.
Roomlastele 12:2 ütleb Paulus: "Ja ärge muganduge praeguse ajaga,
vaid muutuge meele uuendamise teel."
Ära mõtle nagu selle ajastu inimesed - pead mõtlema teisiti.
Selle ajastu inimesed on põhiolemuselt enesekesksed -
see on üks peaaegu üleüldine kirjeldus.
Nende suhtumine on: mis mina sellest saan?
Kuid inimene, kelle meel on uuendatud, mõtleb teisiti:
mida Jumal sellest saab?
Ta enda elu pole enam tähelepanu keskmes,
Jumal on ta elu keskmes.
Lõpuks, ja see on kohutav: ustav Kristuse sulane
ei saa armastada praegust aega - 2 Timoteose 4,
üks kurvemaid Pauluse kirjutisi.
Ta on oma elu lõpul, vanglas, ootab kohust ja ilmselt hukkamist.
Tal on vaid mõned ustavad kaastöölised, kes temaga on jäänud.
Üks, kellele ta lootis, oli Deemas. Siis ta ütleb ühe lausega:
2Tm 4:10 "..praegust ajastut armastama hakates
on Deemas mu maha jätnud."
Kui armastad praegust ajastut, siis pikas perspektiivis
ei ole võimalik olla ustav Jumalale.
Kui olukorrad lähevad keeruliseks, siis valid vale tee.
Väga tõsine mõte. Küsin teilt ühe küsimuse:
kas olete mingilgi moel kiindunud praegusesse aega?
Kas elate mõeldes, et see aeg kestab igavesti?
Oled pannud kõik panused praegusele ajastule.
Sest ühel päeval kukub see kõik kokku.
Teine pääsetee. Vaatame Galaatlastele 2:19,
see on ilmselt kristlastele kõige raskem mõista.
Olen tundide kaupa püüdnud kristlasi selle reaalsuses veenda,
ei tea, kui hästi on see õnnestunud.
Paulus ütleb Gl 2:19 - see on teine vabastus,
vabastus käsuseadusest:
"Sest ma olen Seaduse läbi Seadusele surnud, et elada Jumalale."
Miks siin öeldakse, et surin Seadusele Seaduse läbi?
Sest Seadus määras mulle surmanuhtluse -
Seaduse tõttu määrati mind surma.
Kui mind surma määrati, siis sellega lõppes Seadus.
Viimane asi, mis Seadus saab teha, on nad surmata.
Kui see on juhtunud, on nad vabad Seadusest.
Ei ole tähtsust, kas sooritasid ühe või kuuskümmend mõrva -
kui sind hukatakse, ei saa Seadus midagi muud enam teha.
Seaduse alt ei ole teist väljapääsu, surm on ainus pääsetee.
Jumala imeline arm ja halastus on aga,
et hukkamine toimus 19 sajandit tagasi -
kui Jeesus suri, siis surin ka mina Temas.
Tema maksis Seaduse lõpliku karistuse hinna minu eest,
et võiksin olla vaba Seaduse nõuetest.
Eile tõin välja, et Kl 2 ütleb: Seadus on naelutatud ristile.
Ristist kaugemale see ei lähe, see võib sind ristini jälitada -
taga ajada, süüdistada, hukka mõista,
kuid kui jõuad ristist edasi, oled Seadusest vaba.
Ei ole mingit hukkamõistu, see on läbi.
Paulus ütleb: olen Seaduse läbi Seadusele surnud, et elada Jumalale.
Kui seda analüüsid, siis on selge, et kui elad Seadusele,
siis ei ela sa Jumalale, ja vastupidi -
mõlemat pole võimalik saada, neid kahte ei saa kokku panna.
See on Uue Testamendi üks selgemaid, korduvamaid ütlusi,
kuid näen, et kristlased ei ole sellest teadlikud.
See šokeerib neid.
Ütlesin ühes grupis hiljuti, ja ei üritanud neid šokeerida:
kristlus ei ole hulk reegleid.
Ja nende nägudelt võis lugeda kohkumust.
Kui oleksin öelnud, et Jumalat pole olemas,
oleksid nad vähem üllatunud olnud.
Olen sellega tegelenud, võib-olla filosoofia tausta tõttu.
Nii pea kui sain päästetud, nägin UTs,
et see on ilmselt kõige otsustavam küsimus -
seaduse ja armu vahekord.
See pole kõik lihtne. Raskeks teeb see, et me ei mõtle Jumala moodi.
Ei usu, et see on keeruline, nõuab vaid täielikku mõtlemise muutust.
Kui näeksite praegu enda nägusid, oleksite üllatunud.
Galaatlastele 3:11-12, see on selle osa lõpp,
mis räägib needuse all olemisest, kuna nad olid ära sõnutud.
Siin ütleb: "Et aga Seaduse kaudu ei saa ükski õigeks Jumala ees,
on ilmne, sest usust õige jääb elama."
Oskan juhtumisi Uut Testamenti kreeka keeles lugeda,
hakkasin kreeka keelt 10 a õppima, ja tegin seda 16 aastat.
Võid kontrollida seda, kui sul on olemas originaaltekst.
Enamikus kohtades, kus UTs öeldakse "Seadus", on originaalis "seadus"
(ing - the Law, law) see muudab asja.
Loen seda teistmoodi:
"Et aga seaduse kaudu ei saa ükski õigeks Jumala ees, on ilmne."
Paulus mõtleb peamiselt, et me ei saa õigeks Moosese Seaduse tõttu,
kuid ta ei peatu seal - ta ütleb:
ei ole võimalik saada õigeks ühegi seaduse läbi.
See on välistatud, võimatu. Ära raiska oma aega sellele.
Salm 12: "Aga Seadus ei ole usust, vaid "kes seda täidab,
jääb elama selle kaudu".
Kui suudad kogu seadust kogu aeg pidada, siis on hästi.
Kuid keegi pole seda suutnud.
Kui pead seda aga natuke, siis pole sellest mingit kasu.
Õigeks saamiseks.
Nii et on kaks varianti: saad õigeks seaduse läbi
või usu kaudu, kuid mitte mõlemat korraga.
Kas see on selge?
Natuke hiljem kasutab Paulus tähendamissõna Aabrahami perest,
toob Ismaeli näite, kes oli orjatari poeg ja
näide seaduse tulemusest, sest Haagarit samastatakse
Siinai mäega, kus seadus anti.
Saara on aga pilt Vaimust - üleloomulik sünd,
mis tõi esile Iisaki, kes on armu laps.
Kuid Paulus rõhutab, et kui Iisak tuli, pidi Ismael lahkuma -
nad ei saanud olla ühes peres koos.
Ta tsiteerib Jumalat ennast: kihuta välja teenija ja tema poeg!
Mitte ainult Ismael, vaid ka Haagar pidi minema.
Pead valima, kes sul enda majas on.
Kas jätad alles Ismaeli või teed ruumi Iisaku jaoks?
Armulapse, üleloomuliku jaoks.
Ismael oli parim, mis Aabraham omas jõus suutis teha,
kuid sellest ei piisanud.
Parim, mis sina omas jõus suudad, pole ka piisav.
Võid üritada ja pingutada, isegi palvetada, kuid sellest ei piisa.
Kui tahad armu, pead seadusele "ei" ütlema.
On nii selge, et enamus tahaks mõlemast kinni hoida -
natuke armu ja natuke seadust. Jumal ütleb, et see ei toimi.
Kui sa täielikult armule ei looda, siis ei looda sellele üldse.
Kui pead armu seadusega aitama, ei koge sa päriselt armu.
Vaatame Roomlastele 6:6,7, siin on väljapääs:
"Teades, et meie vana loomus on koos temaga löödud risti,
et see patune ihu kaotataks, nii et me kunagi enam ei orjaks pattu."
Kus ja millal me vana loomus risti löödi?
Kui Jeesus suri ristil, see on ajalooline fakt,
seda pole võimalik muuta, kuid kui tead ja usud seda,
siis see muudab sind.
Kogu evangeelium põhineb ajaloolistel faktidel,
erinevalt pea kõigist teistest maailmareligioonidest.
Ma ei tea ühtki teist, mis põhineb faktidel -
need on süsteemid, teooriad, ilmutused,
mis pole seotud ühegi kindla ajastuga minevikus,
kuid evangeelium põhineb ajaloolistel faktidel -
see on kas tõde või vale.
Isiklikult usun, et see on tõde.
Paulus ütleb: kuni see vana, aadamlik loomus,
see vastuhakkaja - vana inimene surmatakse, oleme patu orjad.
Ainus väljapääs on tegeleda vana inimesega, ta on mässaja.
Olen varemgi öelnud, et Jumala lahendus on hukkamine.
Ta ei püüa teda parandada, ei saada kirikusse,
ei õpeta talle kuldreeglit. Hukata!
Kuid Jumala arm on see, et hukkamine toimus,
kui Jeesus suri ristil - see on halastus.
Paulus jätkab: "Sest kes on surnud, see on patust vabaks mõistetud."
Enamikus tõlgetes on see nii, kuid viidetes ütleb,
et "see on õigeks mõistetud patust."
Kui oled viimase karistuse kandnud, siis oled õigeks mõistetud.
Seadusel pole midagi muud su vastu, surm on väljapääs seaduse alt,
ja ka patu valitsuse alt.
Roomlastele 6:14 "Sest patt ei valitse enam teie üle,
kuna te ei ole Seaduse, vaid armu all."
Mille all sa oled? Mõlema all olla ei saa.
Kui oled seaduse all, siis armu all olla ei saa
ja vastupidi.
Ja Paulus ütleb väga selgelt: kui oled seaduse all,
valitseb patt su üle. See hämmastab inimesi.
Sest kui oled seaduse all, siis pingutad omas jõus,
kuid sellest ei piisa - see on nagu Ismael,
see ei saavuta kunagi Jumala heakskiitu.
Roomlastele 7:5,6 "Sest kui me olime alles lihalikud,
siis haarasid meie liikmeid Seaduse kaudu tekkivad patukired,
et kanda vilja surmale." Kas kuulsid?
Patukired, mis tekkisid me liikmetes Seaduse kaudu.
Paulus selgitab edasi: ma ei oleks himust midagi teadnud,
kui Seadus poleks öelnud: "Sa ei tohi himustada."
Kui aga käsk tuli, kerkis minus himustamine.
Oled seda kogenud? Kui öeldakse, et sa midagi ei teeks,
alles siis saab see meid oma valdusse.
Seega Seadus tegelikult ärgitab patu üles,
kuni me oma jõule loodame.
Et seda mõista, pead lugema kogu Rm 7 peatüki.
Kuid Paulus ütleb:
"Aga nüüd.. oleme saanud lahti Seaduse alt.."
Täpsustan - me ei räägi tänapäeva seadustest,
see ei tähenda kindlasti, et võid valitsuse seadusi rikkuda.
Räägime seadusest, mille läbi saada õigeks Jumala ees.
Usun, et kristlased peaksid olema seadusekuulekad kodanikud.
Rm 7:5-6 "Aga nüüd, et me oleme surnud,
siis oleme saanud lahti Seaduse alt, millega meid kammitseti,
nii et me teenime Jumalat uuel teel Vaimu all ja mitte vanal teel.."
Ta toob näite naisest, kes on abielus.
Kuni mees on elus, ja naine abiellub teisega,
on ta abielurikkuja, kuid kui mees sureb, on ta vaba.
See tähendab, et seaduse läbi "abiellusime" oma lihaliku loomusega.
Olime täielikult pühendunud sellele, mida suutsime lihas.
Kuni me lihalik loomus oli elus, ei saanud me "abielluda" teisega,
kuid ristil surmati me lihalik loomus - tänu Jumalale!
Nii et nüüd oleme vabad abielluma teisega.
Kes see teine on?
Ülestõusnud Kristus.
Kui olime "abielus" lihaga, siis kandsime vilja lihale.
Nüüd "oleme abielus" ülestõusnud Kristusega ja
kanname vilja vaimule.
Edasi, 2 Korintlastele 3:3 ütleb Paulus - mulle meeldib see:
kui tahad teada saada mu teoloogiat, mine Korintosesse,
leiad selle kirjutatuna inimeste ellu, keda teenisin -
mulle meeldib selline teoloogia. Paulus ütleb:
kui tahad teada, mida ma usun, mine Korintosesse,
kohtad seal inimesi, kes olid kõlvatud, abielurikkujad,
kupeldajad, homoseksuaalid, joodikud,
kes elavad nüüd jumalakartlikult - see on minu teoloogia.
Nemad on mu kiri. Kui maailm tahtis teada,
mida Paulus uskus, saatis ta nad Korintosesse.
Ta ei tahtnud seda teoloogilisse lepingusse kirjutada.
Siis ta ütleb: "On ilmne, et teie olete Kristuse kiri,
meie teenimistöö läbi valminud kiri, mis ei ole kirjutatud tindiga,
vaid elava Jumala Vaimuga, ka mitte kivilaudadele,
vaid lihastele südamelaudadele."
Siin ongi seaduse ja armu vahe:
seadus on kivitahvlid sinust väljapool, mis keelavad ja käsivad.
Sina ütled: hästi, teen seda ja seda mitte, ja kukud läbi.
Sest su sees on vastuhakkaja.
Arm aga ei ole midagi välist, arm kirjutab Püha Vaimu läbi
Jumala seadused su südamele.
Kui see su südames on, siis ka elad selle järgi.
Saalomon ütles: hoia oma südant enam kui kõike muud,
sest sellest lähtub kõik muu elus. Imeline mõte.
Ma ei suuda kirjutada te südamesse, mida üritan edasi anda,
kuid kui Püha Vaim on siin, siis Tema kirjutab te südamesse.
Keegi meist ei suuda oma jõu, teoloogia ja teenimisega
muuta ühtki inimest.
Kui aga Püha Vaim tegutseb, võib Ta kirjutada nende südamesse,
ja nad saavad muudetud.
Selles ongi vahe: seadus on väline,
arm on sisemine.
Edasi, Roomlastele 8:14: "Sest kõik, keda iganes Jumala Vaim juhib,
on Jumala lapsed."
Mida pead tegema, et saada täieks Jumala pojaks?
Pead olema juhitud Jumala Vaimust, ühtki teist teed küpsuseni pole.
See käib nii - Jumal ütleb: sul on üks teekond ees,
sul on kaks varianti. Siin on kaart, see on täiuslik.
Või võid saada isikliku teejuhi.
Kaart on seadus, isiklik teejuht on Püha Vaim.
Oled noor, tugev, terve, sul on kaks ülikoolikraadi, ütled:
andke mulle kaart, oskan kaarti lugeda, saan hakkama.
Umbes 48 tundi hiljem on keskköö, vihma kallab, kottpime,
oled meeleheitel, sul pole aimugi, kus oled.
Siis õrn hääl ütleb: kas võin sind aidata?
Püha Vaim. Ütled: Püha Vaim, vajan sind!
Saad sellest jamast välja, tagasi teele, päike paistab.
Mõtled: olin ikka rumal, poleks pidanud paanitsema,
vaatame veel seda kaarti.
Vaatadki ja kui tõused, on su teejuht kadunud.
Lähed edasi kaardiga, paar päeva hiljem oled keset sood.
Iga sammuga vajud madalamale, sa ei tea, mida teha:
ma ei saa ju teejuhti tagasi kutsuda.
Kuid Ta tuleb tagasi, ütleb: las ma aitan sind.
Nii see kristlik elu tegelikult läheb.
Kui palju kordi peame minema tagasi kaardi juurde,
kui meil on olemas teejuht.
Ütled aga: kardan eksida ilma seaduseta.
Ütlen sulle, et Püha Vaim ei juhi sind iial valesid asju tegema.
Kui Püha Vaim sind tõesti juhib, teed alati õigeid asju.
Ei saa toetuda enda jõule, kuid Jumal on valmistanud pääsetee
Seaduse kohustustest Kristuse surma läbi ristil.
Me vana inimene löödi risti. See on üldine ütlus,
Paulus teeb selle konkreetseks: mina surin Seaduse läbi Seadusele,
et võiksin elada Jumalale.
Võtame üldise ja teeme tunnistuse läbi isiklikuks.
Kas ütleme seda koos lõpetuseks? Korda minu järgi,
kui mõtled seda tõsiselt.
Mina surin Seaduse läbi Seadusele, et võiksin elada Jumalale.
Veelkord: surin Seaduse läbi Seadusele,
et võiksin elada Jumalale.
Täna Jumalat!
Kui soovite rohkem infot Derek Prince'i materjalide kohta UKs,
tellige DPM materjalide kataloog telefonil: +44 1462 492100
või külastage teenistuse kodulehte: www.dpmuk.org.
Tõlge: Riina Karik