o
DEREK PRINCE: PELASTUKSEN VASTAANOTTAMINEN II
OSA 2
Hän kuoli, jotta Hän voi luoda rikkinäisyydestä taidonnäytteen.
Mikä sanoma! Mikä oivallus!
Ellet ole innostunut pelastuksesta, en tiedä, miten pelastunut olet.
Meitä sanotaan fanaatikoiksi, jos hypimme ja taputamme käsiämme.
Olin loogikko ennen uskoontuloa.
Iloitseminen on looginen vastaus Kirjoitusten oivaltamiseen.
Pelastukseen tyynesti suhtautuminen on täysin epärealistista.
Olen kuvaillut sitä, mitä Jumala on tehnyt.
Työ on jo täydellisen valmis.
Meidän on opittava omaksumaan se.
Voisin päättää sanoman tähän loisteliaaseen kuvaan, -
mutta monet eivät osaisi tulla sisälle pelastukseen.
Koetan nyt kuvailla askeleita, jotka vievät meidät sisään -
Jumalan valmiiseen työhön.
Mielessäni on neljä yksinkertaista askelta.
Ensimmäinen on parannuksenteko, toinen on usko, -
kolmas on uskon tunnustaminen ja neljäs teot, jotka todistavat uskon
Ensiksi parannuksenteko, toiseksi usko, -
kolmas uskon tunnustaminen, neljäs teot, jotka todistavat uskosta.
Tarkastellaan muutamia raamatunpaikkoja.
Ensimmäinen askel, jota kukaan ei voi ohittaa, on parannuksenteko.
Uusi testamentti ja koko Raamattu on selkeä sen suhteen.
Kukaan ei voi saada sovitusta synneistä ja kapinasta -
ilman parannuksentekoa.
Seurakunnan opetus parannuksenteosta -
on monilta osiltaan heikkoa ja tehotonta.
Seurakunta kärsii paljon.
Olen antanut sielunhoitoa monen vuoden ajan.
Olen huomannut, että vain harvalla kristityllä ei ole ongelmia.
Johtopäätökseni on se, -
että kristittyjen ongelmista puolet -
johtuivat puutteellisesta parannuksenteosta.
Heillä ei olisi ollut ongelmia, -
jos he olisivat tehneet kunnolla parannusta.
Parannuksentekoa ei voi kiertää, vaikka jotkut opettavatkin niin.
Vaikka parannuksenteko on ikävää, me tarvitsemme sitä.
Luetaan Jeesuksen sanat Mark. 1:15:stä.
Tämä on Jeesuksen julkisen palvelutyön alku.
"Aika on täyttynyt, Jumalan valtakunta on tullut lähelle."
"Tehkää parannus ja uskokaa evankeliumi."
Jumala käskee aina ensin tekemään parannuksen ja sitten uskomaan.
Ihminen ei voi uskoa, -
ellei hän ole sisimmässään tehnyt todellista parannusta.
Mitä parannuksenteko on?
Se ei ole tunne, vaan päätös.
Maallisessa kielenkäytössä vastaava kreikan sana -
käännetään usein: "muuttaa mielensä".
Kääntyminen on mielen muuttamista.
Ihminen päättää muuttaa elintapansa.
Omien mielihalujensa seuraamisen sijaan -
ihminen päättää lähteä seuraamaan Jumalan tahtoa.
Todellisen parannuksenteon läpikäynyt ei uhmaa Jumalaa.
Olen saanut kirjeitä ihmisiltä, jotka ovat olleet ongelmissa.
Jotkut ovat jo lähes epätoivon partaalla.
Kaikki eivät ole tehneet todellista parannusta.
He etsivät ongelmilleen ratkaisua, -
jotta he voivat jatkaa omien mielihalujensa seuraamista.
Se ei kuitenkaan ole parannuksentekoa.
Parannuksentekoa on sanoa: "Jumala, tässä olen. Tee, mitä tahdot."
"Laitan sivuun suunnitelmani ja pyrkimykseni."
"Hyväksyn sen, että Sinulla on aivan omat suunnitelmat."
"Teen sen, mitä Sinä tahdot."
En sano tätä arvostelumielessä.
Luetaan muutamia raamatunkohtia.
Ylösnousemisen jälkeen Luuk. 24:ssä Jeesus selitti opetuslapsille -
Kirjoituksia kuolemastaan ja ylösnousemisestaan.
Luuk. 24:46: -
"Näin on kirjoitettu. Kristuksen tuli kärsiä kuolema" -
"ja kolmantena päivänä nousta kuolleista, ja kaikille" -
"on saarnattava parannusta ja syntien anteeksiantamista."
Emme voi tarjota anteeksiantoa, ellemme kehota parannuksentekoon.
Olin kokouksessa Kaakkois-Aasiassa. Amerikkalainen saarnaaja puhui.
Hän saarnasi hyvin parantumisesta Jumalan sanan kautta.
Kuulijakunnasta monet olivat kiinalaisia.
Saarnansa lopuksi mies sanoi: -
"Jos haluat hienon elämän ja siunaukset, tule ja ota vastaan."
Hän ei maininnut lainkaan parannuksentekoa.
Esiin astui monia, jotka palvelivat epäjumalia.
Kun lupaukset eivät toteutuneet, syntyi sekaannusta.
Yritimme Ruthin kanssa keskustella heidän kanssaan, -
mutta he eivät olleet täyttäneet tarvittavia ehtoja.
Oletamme, että ihmiset tietävät parannuksenteon välttämättömyyden.
Muissa kulttuureissa ei välttämättä tunneta parannuksenteon käsitettä.
Joillekin parannuksenteko on itsensä pakottamista kärsimykseen.
Nousemista Pyhän Pietarin kirkon portaita polvillaan -
tai muuta itsensä ruoskimista.
Jotkut todellakin ruoskivat itseään.
Parannuksenteko ei ole itsensä rankaisemista.
Jeesus on jo kärsinyt rangaistuksen.
Parannuksenteko on päätös siitä, että ihminen aikoo muuttua.
Hän päästää irti omastaan ja asettuu Jumalan muovattavaksi.
Luetaan helluntaipäivän tapahtumista Ap. t. 2:sta.
Monet tunsivat piston sydämessään.
He kysyivät apostoleilta: "Veljet, mitä meidän pitää tehdä?"
Pietari vastaus oli kolmiosainen: -
"Tehkää parannus, ottakaa kaste ja ottakaa lahjaksi Pyhä Henki."
Ensimmäinen askel oli parannuksenteko.
Uskon, että Jumala tarjoaa tätä yhdessä ja samassa paketissa.
"Tehkää parannus, ottakaa kaste ja ottakaa lahjaksi Pyhä Henki."
Tarkastellaan vielä Paavalin toimintatapaa Ap. t. 20:ssä.
Paavali puhuu Efeson seurakunnan vanhimmille.
Ap. t. 20:20: -
"En ole vaiennut mistään, mikä on teille hyödyksi," -
"vaan olen julistanut ja opettanut sekä julkisesti että kodeissanne."
"Olen kaikkia taivuttanut kääntymään ja uskomaan."
Kaikkien piti ensin tehdä parannus ja sitten uskoa.
Tarkastellaan sitten uskoa ja uskon tunnustamista.
Uusi testamentti ei tee eroa näiden kahden välillä.
Siten niitä on vaikea laittaa järjestykseen.
Avainjae on Room. 10:ssä, -
jossa Paavali kuvailee Uuden testamentin mukaista pelastusta.
Pane merkille, missä järjestyksessä asiat mainitaan.
Paavali puhuu suusta ja sydämestä.
Kahdessa ensimmäisessä jakeessa mainitaan ensin suu, sitten sydän.
Kolmannessa mainitaan ensin sydän, sitten suu.
Itse asiassa me saamme uskon, kun tunnustamme sen.
Kun uskon tunnustaa, huomaakin yhtäkkiä uskovansa.
Avainsana on tunnustaminen.
Se tarkoittaa kirjaimellisesti: "sanoa samaa", "confetteor".
Tunnustaminen on sitä, että lausumme omalla suullamme, -
mitä Jumala Sanassaan on sanonut meistä.
Se on sanojemme sopusointua Jumalan Sanan kanssa.
Se on olennaista pelastusprosessissa.
Pelastusta ei voi kokea ilman todellista uskon tunnustamista.
Room. 10:8-10: -
"Sana on lähellä sinua, sinun suussasi ja sinun sydämessäsi," -
"nimittäin se uskon sana, jota me julistamme."
"Jos sinä suullasi tunnustat, että Jeesus on Herra," -
"ja sydämessäsi uskot, että Jumala on herättänyt Hänet kuolleista," -
"olet pelastuva."
Ensin tunnustetaan suulla, sitten uskotaan sydämessä.
Kokemus osoittaa sen todeksi.
Room. 10:10: -
"Sydämen usko tuo vanhurskauden, suun tunnustus pelastuksen."
Kun on kahdesti tunnustanut suullaan, usko on sydämessä.
Sydämen kyllyydestähän suu puhuu.
Uskon saa sydämeen, kun sen ottaa vastaan Jumalan Sanana -
ja alkaa tunnustaa sitä.
Mitä enemmän tunnustaa, sitä enemmän uskoo.
Mitä enemmän uskoo, sitä enemmän tunnustaa.
Tapakristityillä eivät puhu uskostaan.
Kasvoin ympäristössä, jossa ihmiset tapasivat käydä kirkossa.
Varmastikin heidän joukossaan oli pelastettuja kristittyjä.
Kukaan ei kertonut minulle, miten pelastutaan.
Uskoa pidettiin yksityisasiana.
Evankeliumi on sitä, että uskotaan ja tunnustetaan.
Kun on uskon tunnustamisen aika, -
pahan pimeä voima haluaa, että pidät suusi kiinni.
Silloin on tahdon asia avata suu ja lausua oikeat sanat.
Luetaan, miten Jeesus ylipappina suhtautuu uskomme tunnustamiseen.
Luetaan kolme raamatunkohtaa Heprealaiskirjeestä.
Hepr. 3:1: -
"Te pyhät veljet, jotka olette saaneet taivaasta kutsun," -
"kiinnittäkää katseenne Jeesukseen, joka on tunnustuksemme ylipappi."
Jeesus oli Jumalan lähettämä lunastuksen apostoli.
Tehtävänsä täytettyään Hän palasi ylipappinamme Jumalan eteen.
Hän on tunnustuksemme ylipappi.
Se on hyvin merkittävää.
Jos suljet suusi täällä, taivaassa edustajasi suu on suljettu.
Jeesus on tunnustuksemme ylipappi.
Mitä enemmän tunnustamme, sitä enemmän Hän toimii puolestamme.
Hepr. 4:14: -
"Koska meillä siis on suuri ylipappi," -
"joka on kulkenut läpi taivaiden, Jeesus, Jumalan Poika," -
"pysykäämme tässä tunnustuksessa."
Ylipappiudesta puhuttaessa mainitaan aina tunnustuksemme.
Hän on tunnustuksemme ylipappi.
Pysykäämme tunnustuksessamme.
Se merkitsee uskon jatkuvaa tunnustamista.
Ei pidä perääntyä ja lannistua.
Hepr. 10:21:ssä ja 23:ssa palataan samaan aihepiiriin.
Hepr. 10:21: "Meillä on suuri ylipappi," -
"jonka haltuun on uskottu Jumalan koko huone."
"Pysykäämme horjumatta tunnustuksessa ja toivossa," -
"sillä Hän, joka on antanut meille lupauksensa, on luotettava."
Tunnustus liitetään toivoon.
Kun uskoa tunnustaa tarpeeksi kauan, se muuttuu toivoksi.
Usko on sen todellisuutta, mitä toivotaan.
Toivo rakentuu uskon päälle.
Toivo on Raamatun mukaan sitä, että odottaa hyvää tapahtuvaksi.
Meitä käsketään pysymään horjumatta tunnustuksessa.
Ensinnäkin Jeesus on tunnustuksemme ylipappi.
Meitä käsketään pysymään horjumatta tunnustuksessa.
Miksi käsketään olemaan horjumatta?
Jos lentokoneessa kehotetaan kiinnittämään turvavyöt, -
odotettavissa on turbulenssia.
Kun meitä kehotetaan olemaan horjumatta, -
odotettavissa on vastustusta ja taisteluja.
Paholainen käyttää kaikkia mahdollisia keinoja ja paineita.
Se valehtelee kaikin tavoin.
Sillä on yksi tavoite, -
saada sinut antamaan vääränlainen tunnustus.
Voimme voittaa sen pysymällä oikeanlaisessa tunnustuksessa.
Miten elävä kuva tämän onkaan.
Kun olemme tehneet parannuksen, uskomme ja tunnustamme uskomme, -
täytyy vielä tehdä tekoja, jotka todistavat uskosta.
Jaak. 2:26: "Usko ilman tekoja on kuollut."
Usko, jota ei ilmaista oikean- laisin teoin, on kuollutta.
Mainitsen nyt kolme oikeanlaista tekoa, -
jotka todistavat uskostamme.
Ensimmäinen on kaste.
Kasteessa samastumme julkisesti Vapahtajaamme Jeesukseen.
Mark. 16:16:ssa Jeesus sanoo: -
"Menkää kaikkialle maailmaan ja julistakaa evankeliumi kaikille."
"Joka sen uskoo ja saa kasteen, on pelastuva."
Ellei meitä ole kastettu, emme voi vaatia itsellemme pelastusta.
Selitin uudestisyntymän ja pelastuksen eron.
Ihminen voi olla uudestisyntynyt, -
mutta hän ei ole astunut sisälle pelastukseen.
"Joka uskoo ja saa kasteen, on pelastuva."
Apostolien tekojen kirjassa kukaan ei vaadi itselleen pelastusta, -
ilman että hänet on ensin kastettu.
Filippos johdatti etiopialaisen hoviherran Herran tielle.
Tien varrella oli vettä.
Filippos oli tehnyt selväksi kasteen merkityksen, -
sillä hoviherra kysyi: "Estääkö mikään kastamasta minua?"
Filippos kastoi hänet.
Paavali ja Silas olivat vangittuina Filippissä.
Maa alkoi vavahdella, kahleet irtosivat ja vartija pelastui.
Vartija ja koko hänen perhekuntansa kastettiin heti, keskellä yötä.
Olen kuullut monen pastorin sanovan: -
"Kastekokous on kolmen viikon päästä. Laita nimi listaan."
Se ei ole UT:n mukaista.
Sanotaan: "Usko ja käy kasteella."
Hengellisen urani sykähdyttävimpiä kokouksia ovat olleet ne, -
joissa ihmiset ovat tulleet uskoon ja heidät on kastettu.
Eräässäkin kokouksessa kastoimme kaikenlaisia ihmisiä.
Kokouksessa oli yleisönä ryhmä baptisteja.
Kastealtaana toimi muistaakseni uima-allas.
Ihmiset kaatuilivat Jumalan voimasta altaan reunalla.
Baptistit sanoivat: "Kunpa meilläkin olisi ollut tällaista."
Kun kasteesta tulee juhla kirkkokalenterissa, -
pelastuksesta tulee jotakin, mikä tapahtuu kirkossa pääsiäisenä.
Se irrotetaan todellisesta merkityksestään.
Kun ihminen tulee uskoon, hänen pitäisi mennä heti kasteelle.
Etsi joku toimittamaan kaste.
Opetin tätä lähetysnuorille pari viikkoa sitten.
En halunnut herättää kiistelyä.
Sanoin saman, mitä olen täälläkin puhunut.
Usko ja anna kastaa itsesi.
Moni sanoi luennon jälkeen haluavansa kasteelle.
Eräs opettaja jätti asian minun huolekseni.
Opiskelijat kastettiin uima-altaalla samana iltana.
Sykähdyttävää. Jotakin on kadonnut, ellei evankeliumi ole sykähdyttävää
Jos ei ole toimintaa, ei ole paljon uskoa.
Toinen teko on kiittäminen.
Uskon puhtain osoitus on Jumalan kiittäminen.
Jos uskot sen, mitä tänään puhun, lähdet täältä Jumalaa kiittäen.
Muuten olet joko epäuskoinen tai kiittämätön.
Totuus on se, ettet ole kiittämätön vaan hidas uskomaan.
Jeesus teki ihmeitä kiittämällä. Sellainen oli ruokkimisihme.
Jeesus ei tehnyt muuta kuin kiitti.
Viisi leipää ja kaksi kalaa moninkertaistuivat ihmeellisesti.
Kiitoksen antamisessa on lähes rajaton voima.
Joona oli kalan vatsassa kolme vuorokautta.
Rukous ei vapauttanut häntä.
Joon. 2:9:ssä Joona alkoi kiittää. Silloin kala päästi hänet.
Jos olet valaan vatsassa tänään, alapa kiittää.
Lopuksi pyydän avaamaan kanssani Room. 8:14:n.
"Kaikki, joita Jumalan Henki johtaa, ovat Jumalan lapsia."
Jumala ei johdata kaikkia saman kaavan mukaan.
Kun tulet uskoon ja käyt kasteella, -
Pyhä Henki paljastaa Jumalan suunnitelman elämäsi varalle.
Älä matki muita, koska Jumalalla on sinulle yksilöllinen suunnitelma
Haluan sanoa lopuksi jotakin hyvin tärkeää.
Edellä sanomani saattaa saada jotkut pohtimaan: -
"Minussa on jotakin vialla."
"Hän sai kuulostamaan sen helpolta, mutta se ei ole helppoa minulle."
Se on yksinkertaista, mutta ei helppoa.
Mainitsen kolme syytä, miksei se ole helppoa.
On kolme vihollista, jotka tekevät siitä mahdollisimman vaikeaa.
Ensinnäkin meissä jokaisessa on sisäinen vastustaja.
Raamatussa sitä kutsutaan lihan mieleksi.
Room. 8:7-8:ssa Paavali toteaa: -
"Lihan pyrkimykset sotivat Jumalaa vastaan," -
"sillä ne eivät alistu Jumalan lakiin eivätkä voikaan alistua."
Lihamme siis vastustaa Jumalan tahtoa ja suunnitelmia.
Lihan mieli on tuotava Jumalan tahdon alamaisuuteen.
Paavali sanoo 2. Kor. 10:5:ssä: -
"Vangitsemme kaikki ajatukset kuuliaisiksi Kristukselle."
Tässä sana "vangita" viittaa sotavankeihin.
Ajatuksemme ovat sodassa Jumalaa vastaan.
Ne on otettava sotavangiksi ja alistettava Jumalalle.
Uskovien tärkein sotatanner on mieli.
Meillä on vihollinen myös ulkopuolellamme.
Se vastustaa meitä. Se on Paholainen.
1. Piet. 5:8:ssa sanotaan: -
"Vastustajanne Saatana kulkee ympäriinsä kuin ärjyvä leijona" -
"ja etsii, kenet voisi niellä. Vastustakaa häntä, uskossa lujina."
Se tarkoittaa jatkuvaa vastustamista.
Ei riitä, että Paholaista vastustetaan vain kerran.
Sitä täytyy vastustaa jatkuvasti.
Paholainen ei lakkaa painostamasta. Meidän on vastustettava sitä alati.
Jaakob sanoo: "Taipukaa Jumalan tahtoon, vastustakaa Paholaista," -
"niin se lakkaa ahdistamasta teitä."
Se on melko itsepäinen.
Sinun pitää näyttää sille, että olet tosissasi.
Se kokeilee muutamaa eri keinoa ennen kuin luovuttaa.
Kolmanneksi me elämme vihamielisessä maailmassa.
Jeesus sanoi: "Maailma vihaa teitä. Onhan se vihannut minuakin."
Joh. 15:19:ssä Hän opettaa maailmasta.
"Jos kuuluisitte tähän maailmaan, se rakastaisi teitä."
"Te ette kuulu maailmaan, ja siksi maailma vihaa teitä."
Meidän on ymmärrettävä, mikä on maailma.
Maailma koostuu ihmisistä ja järjestelmistä, -
jotka eivät ole Jumalan vanhurskaan vallan alaisia Kristuksessa.
Ne, jotka eivät alistu Jumalan vanhurskaan tahdon alaisiksi -
Jeesuksessa Kristuksessa, kuuluvat "maailmaan".
Maailma ja seurakunta ovat kaksi aivan erillistä ryhmää.
Seurakunnan suurin uhka on maallistuminen.
Siitä alkavat seurakunnan ongelmat.
Mainitsen lopuksi kolme vastustajaamme.
Ne ovat maailma, liha ja Paholainen.
Siksi pelastuminen on yksinkertaista, mutta vaikeaa.
Jos haluat tilata Derek Princen opetuksia, -
ota yhteyttä ja pyydä tuoteluetteloamme.
Yhteystietomme näkyvät ruudussa.
Suomennos: Marianne Tenetz