o
DEREK PRINCE: ATT BLI FULLSTÄNDIGT FRÄLST
DEL 1
Vi fortsätter att tala om hur man tar emot fullständig frälsning.
Under föregående program förklarade jag att frälsning -
inte bara betyder att få sin synd förlåten - vilket är härligt.
Det betyder inte bara att bli född på nytt.
Istället är det en fortgående process.
Ordet som används i NT:s grekiska för "att frälsa" -
används också om alla övriga förmåner som vi får genom korset.
Om helande, befrielse från demoner, uppväckandet av döda -
och för att Han bevarar oss och för oss in i det eviga livet.
Jag visade att Bibeln är det enda verk -
som avslöjar den verkliga orsaken till mänskliga problem -
och det enda som erbjuder en lösning. Orsaken är synd -
och botemedlet är ett offer. Det finns inget annat botemedel.
Det slutgiltiga syndoffret ägde rum när Jesus dog på korset.
När Han ropade: "Det är fullbordat", så var det fullbordat.
Från och med då var det perfekt och fullständigt.
Vi kan förstå detta om vi ser på ordet "utbyta".
På korset skedde ett gudomligt utbyte -
i den mening att Gud lade på Jesus -
det rättvisa straffet för all vår ondska -
så att Gud istället kunde ge oss -
allt det goda som Jesus förtjänat genom syndfri lydnad.
Det onda drabbade Jesus så att det goda kunde erbjudas oss.
Vi har diskuterat detta utbyte sett ur åtta olika synvinklar.
Det underlättar om vi upprepar dem innan vi går vidare.
Jag vet inte om du fullt ut uppskattar -
fördelarna med att högt tala ut de saker du vill tro på.
Vi kommer till det senare men det är ett intressant faktum -
att där det i engelskan heter "att lära sig med hjärtat" -
säger hebreiskan "att lära med munnen".
Båda är sanna. Bekräfta med munnen det du i ditt hjärta önskar.
Hjärtat och munnen samverkar i en gemensam process.
Ju mer du bekänner din tro desto starkare blir den.
Ju starkare din tro desto mer bekänner du den.
Å andra sidan är även motsatsen sann.
Om du inte bekänner din tro, sinar den -
och vice versa. Vi sitter fast i en spiral.
Antingen en positiv där vi tror och bekänner -
eller en negativ där vi inte bekänner - och slutar tro.
Så låt oss välja den positiva och gå igenom de åtta aspekterna.
Låt oss använda våra händer. Även om det verkar barnsligt.
Jesus sade att vi måste bli som barn för att komma in i himmelriket.
Att vi gör något konkret är betydelsefullt.
Smith Wigglesworth brukade säga att "tro är en handling".
Om du tror måste du göra någonting.
Han kom från Yorkshire och uttalade ordet "handling" lite annorlunda.
Jag berättar gärna om en gång då han skulle predika -
och tryckte på denna sanning för åhörarna - utan respons.
En annan man som råkade vara lärare i talarkonst var där -
och Smith sa till honom: "Broder, de behöver höra det två gånger."
"Så det jag säger här får du upprepa därborta."
Så när Smith sa: "Tro är en chandling" -
upprepade mannen: "Tro är en handling".
Så de fick budskapet på två sätt. Handling kan alltså uttrycka tro.
Vänster hand får representera det onda och höger det goda.
Om jag säger den första halvan får ni säga den andra.
Jesus blev straffad så att vi kunde bli förlåtna.
Jesus blev slagen så att vi kunde bli helade.
Jesus blev gjord till synd med vår syndighet -
så att vi kunde bli rättfärdiga med Hans rättfärdighet.
Jesus dog vår död så att vi kunde dela Hans liv.
Jesus blev en förbannelse så vi kunde ta emot välsignelsen.
Jesus utstod vår fattigdom så vi kunde få dela Hans överflöd.
Jesus bar vår skam så att vi kunde få dela Hans härlighet.
Jesus utstod vår förkastelse så att vi kunde få Hans erkännande.
Nu vill jag fortsätta med ett annat ord som hjälper människor -
att tillägna sig Jesu offer.
Vi har studerat ordet "utbyte". Nu tar vi ordet "identifikation".
Att identifiera sig med någon är att bli ett med den personen -
att ställa sig själv i den personens ställe.
Jag tror att en dubbel identifikation ägde rum på korset.
Det finns två aspekter av detta.
Jesus, som den siste Adam, identifierade sig med Adams släkte.
Han tog varje ondska som berodde på oss -
och dog för att betala straffet för vår synd.
Detta är en sida av identifikationen.
Frälsning uppstår när vi svarar med en annan identifikation.
Vi identifierar oss med Jesus -
med Hans död, Hans begravning -
att Han blev gjord levande, Hans uppståndelse -
och Hans placering på tronen.
Det är så vi kommer in i det som Han har gett oss.
Hans identifikation är färdig.
Men vi tillägnar oss den när vi identifierar oss själva -
med allting som hände Honom från döden och framåt.
Låt oss först titta på dessa två ärofyllda titlar -
som gavs till Honom i 1 Kor.15:45.
Dessa verser citeras ofta fel av kristna.
Det är viktigt att förstå dem rätt. Paulus skriver:
"Den första människan Adam blev en levande själ."
"Den siste Adam blev en livgivande Ande."
Vers 47 "Den första människan var av stoft från jorden."
"Den andre människan är Herren från himlen."
De två titlarna här är: "Den siste Adam" -
och "Den andre människan".
Människor kallar ofta felaktigt Jesus för "Den andre Adam".
Han kallas "Den siste Adam" och sedan "Den andre människan".
Han dog på korset som "Den siste Adam".
Inte tidsmässigt sist utan i den bemärkelsen -
att hela mänsklighetens totala arv av ondska -
lades på Honom och utplånades av Honom när Han dog -
och det arvet tog han med sig i graven.
Sedan uppstod Han som den andre människan på tredje dagen.
Som en ny slags människa, en som inte existerat tidigare.
"Gudamänniskan" eller "Emmanuelmänniskan".
Han var kroppens huvud, den förstfödde från de döda,
och genom den nya födelsen identifieras vi med Honom -
i Hans uppståndelse och allt som följer.
Aposteln Petrus säger i 1 Petrusbrevet 1:3
"Välsignad är vår Herre Jesu Kristi Gud och Fader."
"I sin stora barmhärtighet har han gett oss nytt liv".
Så genom Jesu uppståndelse, när vi identifierar oss med Honom -
föds vi på nytt till en ny ras - Gudamänniskan.
Det står att Herren vill göra nya ting på jorden.
Det nya är en ny ras där Guds och människans natur -
är perfekt förenade i evighet.
Låt oss se på några aspekter av identifikationen.
Jesus dog som den siste Adam.
Paulus utvecklar detta i Rom. 6:6 och 6:11.
Detta står mitt i en av Paulus långa meningar.
"...ni är döda från synden och lever för Gud i Kristus Jesus."
"Synden ska därför inte härska i er...så att ni lyder dess begär."
Detta är ett mycket viktigt uttalande.
Paulus säger: "När vi vet detta..." och många kristna vet det inte.
Detta är ett historiskt faktum: När Jesus dog på korset -
korsfästes vår upproriska fallna natur i Honom.
Den gamla människan är oförbätterlig.
Gud försöker inte förbättra henne eller skicka henne till kyrkan.
eller lära henne bibelord. Det finns bara en lösning.
Lösningen är avrättning.
Låt oss säga det tillsammans: Lösningen är avrättning.
Nådens budskap är att avrättningen skedde -
för mer än 2000 år sedan då Jesus dog på korset.
Min och din "gamla människa" korsfästes med Honom.
Sedan fortsätter Paulus sammanhanget i vers 11.
"Så ska ... ni se på er själva: Ni är döda från synden" -
"och lever för Gud i Jesus Kristus."
Det Gud gjorde på korset är ett fullbordat historiskt faktum.
Det är sant oavsett vad vi vet eller tror.
Men när vi vet det och tror på det blir det sant i oss.
Låt oss säga: "Precis såsom Jesus avrättades på korset, -"
"så tror jag att min gamla, fallna natur avrättades och dog."
Döden är den enda utvägen för den fallna naturen.
Men vi tar vägen genom Jesu död på korset.
Paulus sa: "Så ska ... ni se på er själva: Ni är döda från synden."
Detta har blivit levande för mig. Vad är "att vara död för synden"?
Låt oss föreställa oss en riktigt dålig människa.
Mätt med religiösa mått var han fruktansvärd.
Han drack, svor och förbannade sin fru och sina barn.
Han såg allsköns dåliga TV-program. Han var en dålig man.
Hans fru och barn var troende. Om söndagarna smet de iväg.
De gick på gospelmöten. Han förbannade dem då de gick.
En kväll när de gick satt han i sin länstol med sin cigarr, -
ett glas whiskey på bordet och såg något dåligt på TV.
De hade en underbar kväll och sjöng på väg hem.
De gick in i rummet, tvärstannade. Men inget hördes.
Cigarren låg och rök i askkoppen men han rökte inte.
Whiskeyglaset stod där men han drack inte.
Han visade inga känslor. Vet du vad som hade hänt?
Han hade fått en hjärtattack och dött. Han var död från synden.
Synden attraherade honom inte längre.
Synden hade ingen mer makt över honom.
Synden producerade inga reaktioner från honom.
Paulus säger att vi ska se på oss själva så.
Synden attraherar inte och har ingen makt över dig längre.
Synden producerar inga fler reaktioner från dig.
Vi förstår att när Jesus dog på korset -
dog min gamla, syndiga natur i Honom.
Människor reser jorden runt för att komma undan sina problem.
Men deras verkliga problem följer med dem.
Man kan inte fly den gamla människan genom att resa.
Det finns bara en utväg: Jesu död för vår skull.
Den andra identifikationen är att vi identifierar oss med Jesus.
Detta gör vi i tro på det Bibeln säger.
Dessa är de fem stegen för identifikation.
Först av allt: Vi dog med Honom. Det är enkelt preteritum, förfluten tid.
Det anger en händelse som ägde rum vid en viss tidpunkt.
I Kol. 3:3 skriver Paulus till kristna:
"Ty ni har dött." De levde fortfarande på jorden.
Så när dog de då? Jo, då Jesus dog på korset.
"Ty ni har dött och ert liv är dolt med Kristus i Gud"
I 2 Tim. 2:11 lyfter Paulus fram betydelsen av detta:
"Det ordet är att lita på. Ty har vi dött med Honom" -
"ska vi också leva med Honom." Hans död är vår död.
Sedan identifieras vi med honom i Hans begravning.
Detta är mycket viktigt. Hur gör vi det? Genom vad?
Genom dopet. Det är därför dopet är så viktigt.
Identifikationen med Hans död sker internt -
men vår identifikation med Hans begravning sker externt.
I länder där det finns anti-kristna krafter -
är dopet en avgörande skärningspunkt.
Både bland judar, muslimer och andra.
Tror man på Jesus blir de arga men döps man brakar helvetet lös.
Det är då man flyr deras territorium.
Så vi identifieras med Hans begravning genom dopet.
Vi läser Rom. 6:4.
"Vi är alltså genom dopet begravda med Honom" -
"för att också vi ska leva det nya livet, liksom Kristus uppväcktes" -
"från de döda genom Faderns härlighet."
Vi identifierar oss med Hans begravning genom dop.
Dopet borde bestå av två delar. Begravning och uppståndelse.
Bara om vi blivit begravda kan vi uppstå.
I Kol. 2:12 säger Paulus igen:
"...begravdes med Honom genom dopet."
"I dopet blev ni också uppväckta med Honom genom tro på -
Guds kraft, Han som har uppväckt Honom från de döda."
När vi begravts med Honom i dopet har vi rätt -
att följa Honom i allt som följde Hans begravning.
Det finns ytterligare tre steg. De står fastställda i Ef. 2:4-6.
"Gud som är rik på barmhärtighet har älskat oss med så stor kärlek"
"också medan vi ännu var döda genom våra överträdelser" -
"att Han har gjort oss levande tillsammans med Kristus ..."
"Ja, Han har uppväckt oss med Honom" -
"och satt oss med Honom i den himmelska världen, i Kristus Jesus"
Notera att ordet "tillsammans" återkommer tre gånger.
Jesus var inte död utan levde innan Han lämnade graven.
Vi får nytt liv och uppståndelse. Men det är inte allt.
Vi ska sitta tillsammans med Honom i himlen. Var?
Den engelska Bibeln säger att vi är "placerade på tronen med Honom".
Så vi dör, blir begravna, får nytt liv och blir återkallade till livet -
och placeras på tronen. Anta att vi för ett ögonblick -
använder våra fingrar så här. Ska vi göra det?
Döda med Honom, begravna med Honom -
levandegjorda, uppståndna och satta på tronen med Honom.
Det ligger helt uppenbart utanför vår förmåga att uppnå detta.
Vi kan aldrig arbeta oss till eller vara goda nog för detta.
Vi kan aldrig förtjäna det. Bara genom tro kan vi få det.
Om vi insåg omfattningen av denna frälsning -
skulle vi vara löjligt dåraktiga om vi försökte förtjäna den.
Många kristna lider av en olustig känsla -
av att de borde göra något för att förtjäna den.
Resultatet blir att de aldrig gläds över den.
Tror du att du förtjänar den får du den inte -
Det är därför det är lättare för de värsta syndarna att bli frälsta.
Jag var en riktig syndare.
Jag blev frälst samtidigt som en mycket religiös men ofrälst man.
Jag hoppade i alltihop och "började simma". Allt fungerade.
Det tog honom månader att gå igenom samma process -
för någonstans trodde han att han måste förtjäna det.
Nu vill jag dela en vacker tanke med er - som står i Ef. 2:7.
Efter att texten talat om att bli levandegjord, uppstånden -
och satt på tronen uppenbaras i Ef.2:7 Guds syfte med alltihop: -
"för att i kommande tider visa Sin överväldigande rika nåd" -
"genom godhet mot oss i Kristus Jesus."
Det är en förbluffande tanke. I kommande tider -
inte bara i detta livet utan för alltid i evigheten -
ska vi för hela universum vara en demonstration av Guds rika nåd.
Så närhelst Gud vill visa vidden av Sin nåd för någon -
säger Han: "Se på detta folk! De är mina barn" -
"De var syndare, rebeller utstötta, olönsamma, värdelösa" -
"fiender till Mig. Ändå har Jag fört dem nära Mig i evighet."
Jag hoppas du är beredd på det. Du är en demonstration av Hans nåd.
Nåden kan inte förtjänas.
Det himmelska rådet beslutar många saker som vi inte förstår -
men jag tror att Gud på något sätt lät synden "hända" -
för att ha något som demonstrerar Hans nåd.
Jag säger inte att Gud godkände synd -
men när synden kom in i världen sa Han:
"Här är en verklig möjlighet att visa hela universum Min nåd."
Han hade visat många aspekter av Sin karaktär -
men jag tror att Han aldrig tidigare fullt ut visat Sin nåd.
Genom oss ska Gud visa universum nådens verkliga natur.
Underbart! I Ef. 2 säger Paulus:
"Hans verk är vi, skapade i Kristus Jesus till goda gärningar" -
"som Gud har förberett, så att vi ska vandra i dem."
Vi är inte bara en demonstration av Hans nåd -
Paulus säger: "Vi är Hans verk." Vi uppskattar inte detta helt -
men det grekiska ordet är "poiema", varifrån ordet "poem" härstammar.
Det innebär ett "konstnärligt mästerverk".
Så vi är Guds skapade mästerverk.
När Han vill visa universum den fulla vidden av Sin genialitet -
är vi demonstrationsmaterialet. Det är spännande.
Det som välsignar mig är: För att bevisa vad Han kunde göra -
hämtade Han materialet till Sitt mästerverk på skrothögen.
Inser du det? "Jag kan göra vad som helst av vad som helst."
Han skapade stjärnorna, solen, havet, träden och allt.
"Men för att bevisa vad Jag verkligen kan skapa" -
"ska jag ta dessa trasiga stycken av mänskligheten" -
"och forma dem till Mitt mästerverk."
Det finns en sång som jag inte ska sjunga för er som säger -
"Förstörda liv, trasiga bitar därför dog Du på Golgata."
Han dog för att skapa Sitt mästerverk av våra trasiga liv.
Vilket budskap! Vilken uppenbarelse!
Är du inte upprymd över frälsningen undrar jag hur frälst du är?
Människor kallar oss fanatiska om vi hoppar och applåderar.
Jag var logiker innan jag blev en kristen -
Glädje är det logiska gensvaret till uppenbarelsen i Skriften.
Ni ska inte bara sitta där och säga "ja vi tror det han säger" -
Det är helt orealistiskt!
Låt oss stå upp och välsigna Herren och säga "vi tror på detta".
Välsignat är Ditt underbara namn! Vi tror på Dig, Herre!
Vi är frälsta av nåd. Vi förtjänade det inte!
Du gjorde det! Välsignat är Ditt namn! Tack, tack, tack!
Säg till din granne: "Jag är frälst av nåd!"
"Jag skulle aldrig ha kunnat förtjäna det."
Sätt er nu och samla er.
Kontakta oss om du vill beställa Derek Prince undervisning.
Våra kontaktuppgifter visas på skärmen.
Översättning: Åsa Eriksson