Derek Prince'i Teenistus
Ihu ülestõusmine
Osa 2/2
Jh 20:19 "Kui ta seda öelnud oli, näitas ta neile oma käsi ja külge."
Miks Ta seda tegi?
Et näidata, et see oli sama ihu, mis risti löödi.
Toomas polnud aga seal. Ta ütles: "Ma ei usu,
enne kui näen Ta käsi ja külge ja panen oma käe Ta küljesse."
Nädal hiljem ilmus Ta jälle, Johannese 19:27 ütles Ta Toomasele:
"Pane oma sõrm siia ja vaata minu käsi ning pane oma käsi ja
pista mu külje sisse.." Teisisõnu, haav oli endiselt selline,
et Toomas võis oma käe sellesse pista.
See on väga oluline - kui sina üles tõused, siis sa ei saa uut ihu,
saad teistsuguse ihu, kuid see on sama ihu, aga muudetud.
Paulus räägib viiest konkreetsest muutusest, mis toimuvad
me ülestõusnud ihus. Ta räägib neist 1Kr 15:42-44, 52-53:
"Nõnda on ka surnute ülestõusmine: kaduvuses külvatakse,
kadumatuses äratatakse üles.." Kaduvuse all mõeldakse kõdunemist,
kõik, mis kõduneb, on kaduv.
"..autuses külvatakse, kirkuses äratatakse üles,
nõtruses külvatakse, väes äratatakse üles,
maine ihu külvatakse, vaimne ihu äratatakse üles.
Kui juba on olemas maine ihu, siis on olemas ka vaimne ihu."
Seda on raske mõista. Kahjuks ka tõlge ei aita väga.
Siin on probleem inglise keelse tõlkega
ja igal versioonil paistab olevat sama probleem.
Kreekakeelne sõna on "psuchekos", mis tuleneb sõnast "hing - psuhce".
Sellele on vaid üks sobilik tõlge: hingeline.
Hingeline ihu külvatakse, vaimne ihu äratatakse üles.
Seal näeme erinevust vaimu ja hinge vahel.
Mõnedes keeltes, näiteks rootsi keeles kasutatakse sõna "hingeline",
ka taani keeles.
Ka inglise keeles peaks olema seal "hingeline", et õigesti edasi anda,
mis Piibel õpetab.
Näiteks, 1Kr 2 ütleb Paulus, et maine (hingeline) inimene
ei võta vastu midagi, mis on Jumala Vaimust.
Kõik tõlked ütlevad aga: loomulik, lihalik jne inimene.
See kõik hägustab väga olulist erinevust hingelise ja vaimse vahel.
Seega hingeline ihu külvatakse, vaimne ihu äratatakse üles.
Kui paluksid mul selgitada, siis arvan, et ei suudaks.
Tean, mis siin öeldakse, kuid pakun välja, et me praeguses ihus
teeb hing otsuseid.
Kui tahan minna uksest välja, ütleb mu hing, et lähme välja ja
mu jalad kuuletuvad.
Seega me vaim sõltub hingest.
Mäletate, mis Taavet ütles oma hingele:
"Mu hing, kiida Issandat! Hakka juba pihta!"
Vaim tahtis Issandat kiita, kuid hing venitas vastusega.
Peame oma hinge üles õhutama oma vaimust õigetele tegudele.
Teame, et peaksime Issandat kiitma, kuid me hing on laisk.
See vastus ei pruugi sind rahuldada, kuid see on parim, mis oskan öelda.
Kui ihu üles äratatakse, on see vaimne ihu,
teisisõnu vaim juhib ihu otse. Kuidas - seda ma ei tea.
Vaatame ka 1Kr 15:52-53 "Äkitselt, ühe silmapilguga,
viimse pasuna hüüdes, sest pasun hüüab ja surnud äratatakse üles
kadumatutena, ning meid muudetakse.
Sest see kaduv peab riietuma kadumatusega ja see surelik
riietuma surematusega."
Kaduv on see, mis kõduneb, surelik see, mis sureb.
Kui panna need kaks salmi kokku, näeme viite muutust oma ihus:
1. Kaduvast kadumatusse - kõdunevast mittekõdunevaks;
2. Surelikust surematuks - enne oli surev, enam mitte;
3. Autusest ausse - iga ihu, mis maetakse,
on tegelikult üks haletsusväärne asi, nii me lahkume.
Kui tõuseme aga üles, siis tõuseme auga.
4. Nõrkuses külvatakse, väes äratatakse üles;
5. Külvatakse hingeline ihu, lõigatakse vaimne ihu.
Kordan neid 5 muutust veelkord:
1. Kaduvast kadumatuks;
2. Surelikust surematuks;
3. Autusest ausse;
4. Nõrkusest väesse;
5. Hingelisest vaimseks.
Jeesuse ülestõusmine on kristliku õpetuse põhiosa,
me ei saa seda kõrvale heita ja end siiski kristlasteks kutsuda.
1Kr 15:14 ütleb Paulus: "Aga kui Kristust ei ole üles äratatud,
siis tähendab see, et ka meie jutlus on tühine ja tühine on ka teie usk."
Salm 17: "Kui aga Kristust ei ole üles äratatud,
siis on teie usk tühine, siis te olete alles oma pattudes."
Meie pattude andestus on täielikult seotud Jeesuse ülestõusmisega -
kui Jeesus pole üles tõusnud, siis evangeelium on vale,
me usk on tühine ja oleme endiselt oma pattudes.
On mitmeid väljapaistvaid teolooge jt, kes on eitanud
Jeesuse ihu ülestõusmise reaalsust. Nad on endiselt oma pattudes,
nad pole päästetud.
Ei ole võimalik olla päästetud,
kui sa ei usu Jeesuse füüsilisse ülestõusmisse.
Vaatame nüüd Jeesuse ülestõusmise tõestust.
Millist tõestusmaterjali antakse meile Jeesuse ülestõusmisest Piiblis.
Huvitav on see, et peamine tõestus ei ole pealtnägijate tunnistus,
vaid Pühakirja tõestus.
See on tähtsam kui inimtunnistajad.
Vaatame Vana Testamendi kohti, mis kuulutavad ette
Jeesuse ülestõustmist.
See on väga huvitav teema ja kahju, et meil rohkem aega pole.
Vaatame 1 Peetruse 1:10-12 "Seda päästet on hoolega otsinud
ja selle üle juurelnud prohvetid, kes on ennustanud seda armu,
mis teile on tulnud. Nad püüdsid välja uurida,
mille kohta ja millisest ajast andis teateid nendes olev Kristuse Vaim,
tunnistades ette Kristuse kannatusi ja neile järgnevat kirkust.
Nendele ilmutati, et mitte neile endile, vaid teile,
teie teenimiseks oli kõik see, mida nüüd teile on kuulutatud
nende kaudu, kes teile.. on toonud rõõmusõnumeid.."
Vana Testamendi prohvetitel oli tõsiselt raske valik,
ei tea, kas mõistad seda, see on hämmastav.
Peetrus ütleb, et Kristuse vaim oli neis, Messia vaim,
selle inspiratsioonil rääkisid nad esimeses isikus asjadest,
mis juhtuvad Jeesusega, ja mitte nende endaga.
See pidi raske olema, ei tea, kas oled kunagi
end nende prohvetite olukorda pannud.
Nad rääkisid hämmastavaid asju enda kohta, mis iialgi ei juhtunud.
Toon mõned näited: Psalm 22:17,
seda kutsutakse messiaanlikuks psalmiks
s.o Messia ilmutuse avaldamine.
Ps 22:17, Taavet räägib esimeses isikus:
"Sest koerad ümbritsevad mind, tigedate hulk keerleb mu ümber;
nad purevad mu käsi ja jalgu (ing - läbi torgatud)."
See ei juhtunud Taavetiga.
Kuidas ta tundis end, kui neid sõnu rääkis? Pole aimugi.
Kuid teda inspireeris Kristuse vaim, kes oli ta sees.
Seega rääkis ta esimeses isikus asjadest, mis juhtuvad Messiaga,
kuid mitte ta endaga.
Jesaja 50, on palju teisi näiteid, toon lihtsalt paar selgemat.
Js 50:6 "Ma andsin oma selja peksjaile ja põsed neile,
kes katkusid karvu, ma ei peitnud oma palet teotuse ja sülje eest."
See ei juhtunud Jesaja elus, kuid toimus Jeesuse elus,
kuid on kirjutatud esimeses isikus.
Kas mõistate? See oli Messia vaim nende sees,
Püha Vaimu läbi, kes kuulutas ette, mis hakkab juhtuma Messiaga,
mitte nende endaga.
Pole ime, et nad otsisid, mis ajast nad räägivad.
Imetlen nende meeste usku, et nad suutsid seda vastu võtta.
Tänan Jumalat nende eest, sest see on esimene kinnitus
Kristuse ülestõusmisest, mida Pühakirjas ette kuulutatakse.
Psalm 16, seda tsiteerib ka Peetrus nelipühapäeval,
on meil erakordne pilt Jeesuse surmast ja ülestõusmisest.
Psalm 16:8 "Ma pean Issandat alati oma silma ees, ma ei kõigu,
sest tema on mu paremal pool."
See võis ka Taaveti kohta käia, kuid ka Messia kohta.
Mõned asjad, mida nad ütlevad, käivad nende enda kohta,
siis aga liiguvad edasi asjade juurde, mis nende endaga ei juhtu.
Ta jätkab: "Sellepärast rõõmutseb mu süda ja mu hing (ing - au) ilutseb."
Kui vaatad Ap 2, näed, mis "su au" tähendab,
sest Peetrus ütleb, et ta keel rõõmutseb.
Olen seda varem maininud - su keel on su au,
sest see on kehaosa, mis pandi su suhu, et saaksid Jumalat austada.
Edasi: "Sellepärast rõõmutseb mu süda ja mu hing ilutseb;
ka mu ihu võib julgesti elada."
Et kuigi mind maetakse, on mul ülestõusmise lootus.
"Sest sina ei jäta mu hinge surmavalla kätte.."
See näitab, et ta hing läks surmavalda.
"..ega lase oma vagal näha kõdunemist."
Ta ihu ei kogenud iialgi kõdunemist, kuigi ta oli mõnda aega hauas,
kuna Ta polnud pattu teinud, ja patt on see, mis viib ihu kõdunemisele.
Salm 11: "Sina annad mulle teada elu teeraja;
rõõmu on rohkesti su palge ees,
meeldivaid asju on su paremas käes alatiseks."
See täitus siis, kui Jeesus äratati üles ja pöördus tagasi Isa juurde,
ja seal oli rõõmu täius.
Veel üks koht, Psalm 71:20,21. See on erakordne psalm,
siin ei öelda, kes on autor. Võid ise seda uurida.
Ta pöördub Jumala poole ja ütleb:
"Sina, kes mind oled lasknud näha palju kitsikusi ja õnnetusi,
teed mind jälle elavaks ja tõmbad mind jälle üles maa sügavustest."
See ei juhtunud ühegi psalmikirjutajaga.
"Kasvata mu suurust ja pöördu jälle mind trööstima!"
See viitab vaid Jeesusele: Ta maeti, äratati uuesti ellu
ja Ta suurust kasvatati - Ta sai nime üle iga nime.
See ei juhtunud psalmikirjutajaga vaid Jeesusega.
See on Messia vaim nende sees, mis kuulutas asju ette.
Kui mõtiskled selle üle, siis näed, et see on võimsaim tunnistus
Jeesuse ülestõusmise tõelisusest.
On veel üks huvitav koht. Paulus ütleb 1Korintlastele,
et evangeelium koosneb kolmest faktist, vaatasime neid:
Jeesus suri vastavalt Pühakirjale, Ta maeti, ja äratati üles
vastavalt Pühakirjale.
Oled sa kunagi endalt küsinud, mis kirjakoht ütleb,
et ta äratatakse kolmandal päeval.
Olen vaid ühe leidnud, ja see on ülimalt huvitav,
see läheb kontekstist kaugele edasi.
Hoosea 6:1,2 "Tulge, pöördugem Issanda poole,
sest tema on meid murdnud ja tema parandab meid;
tema on meid löönud ja tema seob meid!
Tema teeb meid elavaks kahe päevaga, kolmandal päeval aitab ta meid üles
ja me võime elada tema palge ees."
See on väga selge ettekuulutus ülestõusmisest kolmandal päeval.
Huvitav on see, et siin ei räägita "temast" ainsuses,
vaid "meist" mitmuses.
See on ilmutus. Efeslastele 2 näeme, kuidas Paulus seda rakendab.
Prohveteering ei ennusta lihtsalt tulevikusündmusi,
vaid teeb seda viisil, et näidata nende tõelist tähtsust -
see tõlgitseb neid. See on ideaalne näide:
Efeslastele 2:4, seda öeldakse kõigi tõeliste usklike kohta:
"Aga Jumal, kes on rikas halastuselt,
on meid koos Kristusega teinud elavaks oma suure armastuse pärast,
millega ta meid on armastanud, kuigi olime surnud üleastumistes.."
Imeline, Ta armastas meid surnuna.
Paljud suudavad laipa armastada? Mida Ta tegi? 3 asja:
Ta tegi meid koos Kristusega elavaks - armu läbi olete päästetud;
äratas meid üles ja asetas meid taevasesse olukorda.
Kõik see on minevikuvormis. Kuna samastume Jeesusega,
siis tehakse meid elavaks, äratatakse üles ja.. ära peatu siin,
meid asetatakse troonile - see on me saatus.
Paulus ei räägi sellest tulevikuvormis.
Tegelikult ütleb Ta, et võid valitseda koos Jeesusega praegu.
See on Hoosea 6:1,2 ettekuulutuse täitumine.
Näete, kui imeliselt Pühakiri end ise tõlgitseb.
Siis mainib Paulus rida inimestest tunnistajaid, kes pole tähtsusetud,
kuid vähem tähtsad. Vaatame hetkeks,
1Korintlastele 15:4-8 "Ta maeti maha ja äratati kolmandal päeval..
ja et ta näitas ennast Keefasele, seejärel neile kaheteistkümnele,
seejärel näitas ta ennast ühtaegu enam kui viiesajale vennale,
kellest enamik on veel praegugi elus, mõned aga on läinud magama.."
See näitab, et nad olid päris noored, kui Teda nägid.
"Siis näitas ta ennast Jaakobusele, seejärel kõigile apostlitele.
Aga kõige viimaks näitas ta ennast ka minule kui äbarikule."
See on nimekiri inimestest, kes nägid Jeesust ülestõusnuna.
Juudi seaduse kohaselt piisas kahe usaldusväärse mehe
tunnistusest, et sätestada midagi seaduses.
Jumal on andnud palju enam kui kaks tunnistust
Jeesuse ülestõusmise kohta.
Nüüd räägime ülestõusmise tähtsusest -
seda on võimatu üle tähtsustada.
See on otsustav fakt universumi ajaloos -
kogu universum, mitte vaid inimkonna ajalugu,
keerleb Jeesuse ülestõusmise ümber.
Kõigepealt oli see Jeesuse õigeksmõistmine Jumala poolt.
Mäletate kahte kohust, mis Ta surma mõistsid:
ilmalik Rooma kohus ja religioosne Juudi kohus.
Kui Ta maeti, siis oli Ta selle hukkamõistu all.
Kui Ta aga üles tõusis, mõistis Jumal oma Poja õigeks.
See on kirjas Roomlastele 1:3,4 "Oma Pojast - kes liha poolest
on sündinud Taaveti soost, ent pühaduse Vaimu poolest
määratud oma surnuist ülestõusmise järel Jumala Pojaks väes.."
Pühaduse Vaim - juudi termin Püha Vaimu kohta,
kuna heebrea keeles on Püha Vaim pühaduse Vaim.
Mõned tõlgid ei mõista, et Paulus kirjutas kreeka,
kuid mõtles heebrea keeles.
"Määratud oma surnuist ülestõusmise järel Jumala Pojaks väes.."
Kui Jeesus hauast üles tõusis, ütles Jumal, et Ta pööras ringi
need ebaõiglased otsused: "Olen oma Poja õigeks mõistnud,
Ta ei teinud kunagi pattu, Temas pole mingit põhjust surmaks,
oma Püha Vaimu läbi äratasin Ta üles."
Jeesuse ülestõusmine on meie õigeksmõistmise aluseks.
Kui Teda poleks üles äratatud, oleksime endiselt oma pattudes.
Paulus ütleb Rm 4:25 "Kes loovutati meie üleastumiste pärast
ja äratati üles meie õigekssaamise pärast."
Kui Teda poleks üles äratatud, poleks meid saanud õigeks mõista,
oleksime endiselt pattudes.
Roomlastele 10:9,10 ütleb Ta pääste kohta:
"Kui sa oma suuga tunnistad, et Jeesus on Issand,
ja oma südames usud, et Jumal on ta üles äratanud surnuist,
siis sind päästetakse, sest südamega usutakse õiguseks,
suuga aga tunnistatakse päästeks."
Kui sa ei usu, et Jumal äratas Jeesuse surnuist,
pole sul võimalik päästetud saada.
See on vajalik päästeks.
Kahjuks on hulgaliselt kristlasi, kes ei usu füüsilisse ülestõusmisse,
keegi neist ei saa tunda pattude andeksaamise rahu ja rõõmu,
mis tahes amet neil ka kirikus pole.
Seejärel ülestõusmine on garantii Kristuse väest, et Ta meid päästab.
Heebrealastele 7:25 ütleb: "Just seepärast ta võibki päriselt
päästa neid, kes tulevad Jumala ette tema läbi,
elades aina selleks, et nende eest paluda."
Kui Jeesus on veel hauas, kuidas saaks Ta meid päästa?
Kuna Ta on aga Jumala paremal käel, lepitus me pattude eest,
kogu meelevald on antud Talle, on Ta võimeline meid päästma.
Mulle meeldib see väljend, keegi ütles: sügavaimast kaugemani.
Jeesuse päästev vägi on piiritu. Tal on kogu vägi.
Järgmine on ka väga tähtis -
ülestõusmine on me lunastuse lõpuleviimine.
Meie lõplik siht ei ole taevas. Imetore, et saame sinna minna,
kuid see on vaid vahepeatus, kuna kuigi me vaim on taevas,
kõduneb me ihu ikka hauas.
See pole täielik pääste, Jeesus suri kogu inimese eest -
Ta pääste hõlmab vaimu, hinge ja ihu.
Ja pääste ei ole täielik, kuni toimub ülestõusmine.
Paulus rääkis väga selgelt sellest Filiplastele 3:10.
Ta ütleb, et kogu ta elu siht ja eesmärk on järgmine:
"Ma püüan ära tunda teda ja tema ülestõusmise väge ja
tema kannatuste osadust, saades tema surma sarnaseks,
et ma kuidagi jõuaksin ülestõusmisele surnuist."
Ta ei muretsenud taevasse saamise pärast,
tema eesmärk oli saavutada surnuist ülestõusmine.
Tänu Jumalale, et surres läheb vaim taevasse,
kuid see pole täielik lunastus, sest me ihud on lunastamata.
Paulus tõstis oma silmad ülestõusmisele.
Ta jätkab järgmises salmis: "Mitte et ma selle oleksin saanud
või oleksin juba täiuslik, aga ma püüan kätte saada seda,
mille pärast Kristus Jeesus on minu kätte saanud.
Vennad, ma ei arva endast, et ma selle olen kätte saanud,
ühte aga ma ütlen: Ma unustan kõik, mis on taga
ja sirutun eesoleva poole, ma püüdlen sihtmärgi poole,
Jumala üleva kutsumise võiduhinna poole Kristuses Jeesuses."
Paulus oli ülimalt kindel, ta ütles, et ta pole seda veel kätte saanud,
sel ajal kui seda rääkis.
Ta ütles: "Ühte ma teen, pressin edasi eesmärgi suunas."
Roomlastele 8:23 ütleb sama, teisisõnu pääste pole täielik,
kuni oleme üles tõusnud.
Rm 8:22-23 "..kogu loodu ägab üheskoos sünnitusvaludes tänini;
ent mitte üksnes loodu, vaid needki, kellel on Vaimu esmaand,
ka me ise ägame iseenestes, oodates lapseõigust, oma ihu lunastust."
Küsiksin, kas see käib sinu kohta? Kas sa ägad iseeneses?
Kas sa ootad innukalt? Mis õigus meil on,
et Jumal peaks meiega mingil madalamal tasemel tegelema?
Püha Vaimuga ristimine ei antud selleks, et oleks lõbus,
see on antud meile ettevalmistuseks sellele, mis ootab tulevikus.
Tunnen sellist tõsidust siin hetkel.
Järgmiseks on ülestõusmine me ühtsuse lõpuleviimine Jeesusega.
1Tessalooniklaste 4:17 "Pärast kistakse meid,
kes me oleme üle jäänud elama, ühtviisi koos nendega pilvedes
üles õhku Issandale vastu.."
Kreeka keeles on kaks sõna "õhu" kohta:
üks kirjeldab kõrgemat hõredamat õhku, teine maapinna-lähedasemat.
Siin mõeldakse madalamat õhku.
Seega me ei lähe maast väga kaugele Issandale vastu.
"..kes me oleme üle jäänud elama, ühtviisi koos nendega pilvedes
üles õhku Issandale vastu, ja nõnda me saame alati olla koos Issandaga."
Pärast seda ei ole enam lahusolekut,
oleme alati koos Issandaga, ja alati üksteisega.
Lõpuks, ja pean kiirustama, ülestõusmine toimub kolmes osas.
1Korintlastele 15:22 "Sest nõnda nagu kõik inimesed
surevad Aadamas, nõnda tehakse ka kõik elavaks Kristuses.
Aga igaüks oma järjekorras.." Kolm erinevat osa:
"..uudseviljana Kristus, pärast seda Kristuse omad tema taastulekul;
ja siis tuleb lõpp.." Kõigi surnute lõplik ülestõusmine.
Kellele Jeesus järele tuleb?
Neile, kes on Kristuse omad.
Ta pole varas, Ta ei võta midagi ega kedagi, kes Talle ei kuulu.
Kas kuulud tõesti Talle?
Tähtis küsimus. Neile tuleb Ta järele.
Kui soovite rohkem infot Derek Prince'i materjalide kohta UKs,
tellige DPM materjalide kataloog telefonil: +44 1462 492100
või külastage teenistuse kodulehte: www.dpmuk.org.
Tõlge: Riina Karik