Derek Prince'i Teenistus
Ihu ülestõusmine
Osa 1/2
Peame mõistma sõna "ülestõusmine" tähendust.
Kreeka keeles on see "millestki püsti tõusma".
Ülestõusmine on surmast ja hauast püsti tõusmine.
1Ts 5:23-24 näeme, et inimene koosneb kolmest osast:
vaimust, hingest ja ihust.
Tähtis on mõista, et ihu on see, mis sureb ja üles tõuseb,
vaim ja hing ei pea üles tõusma, sest nad pole kunagi surnud olnud.
Räägime ihu ülestõusmisest, see on väga tähtis.
Tahan vaadata natuke seda, mis juhtub inimesega, kui ta sureb.
Olen märganud, et selle vastu on ülemaailmne huvi,
mis tahes rahvusest või kultuurist pärit oled, kõiki huvitab,
mis juhtub pärast surma.
Piibel annab päris selge pildi, üritan selle välja tuua ja
siis näidata, kuidas see puudutab ülestõusmist.
Luuka 16:22-26 annab Jeesus sellest oma pildi.
Tahan ära märkida, et seda ei kutsuta tähendamissõnaks -
selle kohta ei kasutata sõna "tähendamissõna".
Lk 16:19-31 "Oli üks rikas inimene ja tal oli kombeks rõivastuda
purpurisse ja peenlinasesse, pidutsedes päevast päeva rõõmsasti.
Aga üks vaene, Laatsarus nimi, oli maas tema värava ees, täis paiseid,
ja püüdis oma kõhtu täita leiva-raasukestega, mis
rikka laualt kukkusid. Kuid koeradki tulid ja lakkusid tema paiseid.
Siis sündis, et vaene suri, ja inglid kandsid ta Aabrahami sülle.
Aga ka rikas suri ja maeti maha. Ja põrgus piineldes tõstis ta
oma silmad üles ja nägi Aabrahami kaugelt ja Laatsarust tema süles.
Ja ta hüüdis: "Isa Aabraham, halasta minu peale ja saada Laatsarus,
et ta kastaks oma sõrmeotsa vette ja jahutaks mu keelt,
sest ma tunnen suurt valu selles leegis!" Aga Aabraham ütles:
"Laps, tuleta meelde, et sa oled oma hea põlve elus kätte saanud,
ja nõndasamuti Laatsarus halva. Nüüd lohutatakse teda siin,
sina aga tunned valu.
Ja pealegi on meie ja teie vahele seatud suur kuristik,
et need, kes tahavad siit teie juurde minna, ei saa,
ega tulda ka sealt meie juurde." Aga tema ütles: "Ma palun siis sind,
isa, et sa saadaksid Laatsaruse mu isakotta, sest mul on viis venda,
et ta hoiataks neid, et nemadki ei satuks siia piinapaika!"
Kuid Aabraham ütles: "Neil on Mooses ja Prohvetid, kuulaku nad neid!"
Ent tema ütles: "Ei sugugi, isa Aabraham, vaid kui keegi surnuist
nende juurde läheks, siis nad parandaksid meelt!"
Aabraham aga ütles talle: "Kui nad ei kuula Moosest ja Prohveteid,
ei neid veena siis ka see, kui keegi surnuist üles tõuseks!""
Kui väga see on tõeks osutunud. Kuigi Jeesus tõusis surnust üles,
siis need, kes ei uskunud Moosest ja Prohveteid,
ei mõistnud ikka, mis oli juhtunud. Väga tõsine mõte.
Vahel ootame mingit füüsilist, üleloomulikku ilmingut.
Ütleme, et kui see juhtub, siis oleme kindlad.
Kuid Jumal ütleb: "Teil on mu sõna, te ei vaja midagi muud,
kui usute ja kuuletute sellele, kannab see teid läbi.
Toon välja mõned tunnused, mida mainitakse rikka mehe ja
Laatsaruse loos.
Viis tunnust: 1. Isiksuse säilimine pärast surma -
rikas mees oli ikka sama, Laatsarus oli ikka Laatsarus.
Kumbki neist ei kaotanud oma identiteeti.
Mõned inimesed õpetavad, et pärast surma kõik lihtsalt kaob,
see pole piibellik - jätkame samas isiksuses pärast surma
nagu olime elusana.
2. Isikute äratundmine. Rikas mees tundis ära
Laatsaruse ja Aabrahami. Laatsarus tundis ära rikka mehe.
3. Toimus maapealse elu meenutamine. Rikas mees ja Laatsarus mõlemad
mäletasid oma elukäiku enne oma surma.
4. Praeguse olukorra teadvustamine.
Rikas mees oli piinas, ta keel põles tules.
Laatsarus oli mugavuses ja rahus Aabrahami süles.
5. Täielik eraldatus oli õigete ja mitteõigete vahel.
Mõlemal oli oma määratud koht, kumbki ei saanud minna teisele poole.
Kordan veelkord neid 5 tunnust, need on ülitähtsad ja
need on vastuolus paljude teooriatega, mis tänapäeval levivad:
1. Isiksuse säilimine - identiteet ei kadunud,
2. Isikute äratundmine, 3. Maapealse elu mäletamine,
4. Praeguse olukorra teadvustamine pärast surma,
5. Täielik eraldatus õigete ja mitteõigete vahel.
Mis juhtus aga nendega, kes surid enne kui Jeesus ise suri ja
üles tõusis, kuna see sündmus poolitas inimkonna ajaloo ja
hingede saatus enne ja pärast Jeesuse surma ja ülestõusmist pole sama.
See tõi muutuse, tegelikult kogu universumisse -
see oli kõige otsustavam sündmus universumi ajaloos ja
see mõjutas nende saatust, kes surid.
Vaatame nüüd seda, mis juhtus enne Jeesuse surma.
Nägime juba rikka mehe ja Laatsaruse loos, et kõik lahkuvad hinged
läksid kohta, mida heebrea keeles kutsutakse "sheol" ja
kreeka keeles "hades", mille tähendus on "nähtamatu maailm".
Kõik ühtemoodi, nii õiged kui ülekohtused läksid sinna
nähtmatusse maailma, mida kutsutakse "hades" või "sheol".
See oli lahkunud hingede paik, kuid oli kaks täiesti eraldi kohta -
õigete ja ülekohtuste jaoks.
Kõik olid kas õiged või ülekohtused, midagi vahepealset ei ole -
pole võimalik olla pooleldi õige ja pooleldi ülekohtune,
jõuad lõpuks kas ühte või teise kohta.
Õigete paika kutsutakse Aabrahami süleks -
oletan, et see tähendab, et Aabraham on kõigi isa, kes usuvad,
ta võttis nad seal vastu ja trööstis neid. Mõistan seda nii.
Mis juhtus Jeesusega, kui Tema suri? Jeesus oli täielik inimene,
tal oli ka vaim, hing ja ihu.
Iga kolme Jeesuse isiksuse osa kohta on erinevalt öeldud: Lk 23:46,
leiame, mis juhtus Jeesuse vaimuga, kui Ta suri - Luuka 23:46:
"Ja Jeesus hüüdis valju häälega.." Usun, et Ta hüüdis:
"See on lõpetatud."
"..ta ütles: 'Isa, sinu kätte ma annan oma vaimu!'
Seda öeldes heitis ta hinge." Ta suri.
Nii et Ta vaim läkitati Isa juurde.
On asju, mida ma ei oska seletada. Võin need väited esitada,
kuid on teemasid, mida ei oska rohkem selgitada.
Mis juhtus Jeesuse hingega? Ap 2, kui Peetrus tsiteeris Psalm 16
Jeesuse mitte Taaveti kogemusena.
Taavet rääkis Psalmis 16 Jeesuse kohta, Ap 2:25-27:
"Ma näen Issandat alati enese silme ees, sest ta on mu paremal pool,
et ma ei kõiguks. Seepärast mu meel rõõmustab ja
mu keel hõiskab, mu ihugi võib hingata lootuses, sest
sa ei jäta mu hinge surmavalda.." Seega Jeesuse hing läks
sellesse lahkunud vaimude sfääri. Seda öeldakse ka 1Peetruse 3:18-19:
"Sest ka Kristus kannatas pattude pärast üheainsa korra,
õige ülekohtuste eest, et ta teid juhiks Jumala juurde,
olles küll ihu poolest surmatud, ent elustatud vaimu läbi (või vaimus)
kelles ta läks ja kuulutas vangis olevaile vaimudele,
kes olid olnud sõnakuulmatud muiste, kui Jumala pikk meel ootas
Noa päevil."
Jeesus läks alla surmavalda ("hadis").
Selle suhtes on asju, mida ei oska teile seletada, võin vaid öelda,
mida Piibel ütleb.
Ta "kuulutas" või jutlustas. See sõna tähendab "teatama",
see ei tähenda tingimata, et Ta kuulutas evangeeliumi,
kuid Ta tegi midagi teatavaks.
Oletan, et Ta ütles: "Nüüdsest olen mina valitseja selles paigas,
minul on surma ja surmavalla võtmed ja vastad nüüdsest kõiges mulle."
See on vaid minu teooria, see ei pruugi õige olla.
Samal ajal pandi Jeesuse ihu hauda, Johannese 19:40,
loeme, mis juhtus pärast seda, kui Ta ristil suri - Jh 19:40-42:
"Siis nad võtsid Jeesuse ihu ja mähkisid ta surilinadesse
koos lõhnarohtudega, nõnda nagu on juutide matmiskomme."
Nad mähkisid surnukeha linadesse, kuid lisasid sinna suurel hulgal
lõhnarohte, sest keha pidi hakkama kõdunema ja seetõttu ka lehkama.
"Seal paigas aga, kus ta risti löödi, oli aed ning aias uus haud,
kuhu ei olnud veel kunagi kedagi pandud.
Sinna nad panid nüüd Jeesuse.."
Loeme ka sündmusest, kus pärast Jeesuse ülestõusmist
apostlid ja naised läksid haua juurde, nad teadsid kõik seda kohta,
kuid nad ei leidnud Teda sealt, tänu Jumalale.
Mis juhtus kogu Jeesuse isikuga?
Ta loovutas oma vaimu Isale, Ta hing läks surmavalda ja
Ta kuulutas seal ja tegi kindlasti veel palju muud,
ning Ta ihu pandi hauda.
Kui Ta aga surnuist tõusis, sai kogu Tema olemus uuesti üheks -
Ta oli täielik isik - vaim, hing ja ihu.
See, mis toimus Jeesuse surma ja ülestõusmise läbi, mõjutas universumi.
See otsustas ka hingede saatuse, kui nad surevad.
Sellest ajast alates, Jeesuse ülestõusmisest,
õigete saatus ei ole minna surmavalda.
Neil on täiesti erinev ja palju vägevam saatus.
Annan teile kaks näidet: kui Stefanos kividega surnuks loobiti
ja ta oli just suremas. Apostlite teod 7:57
"Selle peale nad karjusid valju häälega ja oma kõrvu kinni hoides
sööstsid nagu üks mees tema kallale ja kihutasid ta linnast välja
ning viskasid teda kividega. Ja tunnistajad panid oma rõivad maha
ühe noormehe jalgade ette, keda kutsuti Sauluseks,
ja nad viskasid kividega Stefanost, kes valjusti hüüdis:
"Issand Jeesus, võta mu vaim vastu!"
Ta teadis, et ta vaim läheb otse Jeesuse juurde -
see ongi muutus, mis toimus Jeesuse surma ja ülestõusmise läbi.
Ja ta laskus põlvili ning hüüdis suure häälega:
"Issand, ära pane seda neile patuks!"
Kuna Stefanos seda palus, võis Saulus Tarsosest saada päästetud.
Kui Stefanos poleks teda vabastanud oma süütundest,
poleks ta iialgi päästetud saanud. Imetore mõte.
Tahan rõhutada, et tõelise uskliku, kes on puhastatud Jeesuse veres
ja elanud ustavalt Jumalale, saatus surres on,
et ta vaim tõuseb otse Jeesuse juurde.
Paulus mainib ka seda Fl 1 - ta ei tea, kumba valida,
kas elada siin või lahkuda ja olla koos Jeesusega.
Filiplastele 1:23-24 "Mind paeluvad mõlemad. Ma himustan siit lahkuda
ja olla Kristusega, sest see on väga palju parem,
ent ihusse jäämine on vajalikum teie pärast."
Paulus oli täiesti kindel, et kui ta oleks sel hetkel surnud,
siis ta oleks olnud koos Kristusega.
See on üks muutus, mida mõjutas Jeesuse surm ja ülestõusmine.
Veel üks asi, mis juhtus - ja on asju, mida võin teile rääkida,
kuid ei saa üksikasju selgitada, sest ma ei tea neid -
õigete lahkunud hinged, kes olid Aabrahami süles, vabastati.
Vaatame seda Ef 4, siin tsiteeritakse Psalmi 68,
see räägib Jeesuse ülestõusmisest.
"Tema on läinud üles kõrgesse, viies vangiviidud vangidena kaasa,
ning on andnud inimestele ande."
Minu ja paljude teiste arusaam on, et vangide all mõeldi seda,
et ta vabastas lahkunud õigete hinged ja viis nad taevasse kaasa.
Neid ei saanud vabastada enne, kui karistus patu eest
sai päriselt kinni makstud.
Jumal võttis nad õigetena vastu, sest nad olid pannud oma usu
ohvrisse, mis polnud veel toimunud. Nad ootasid tõotatud ohvrit,
kuid kuni see ohver oli tehtud - Jeesuse ohverdamine ristil,
ei saanud neid vabastada.
Kuid kui Ta oli end ohverdanud, läks Ta surmavalda ja
mingil moel Ta viis nad kaasa. Niimoodi ma usun.
Nad olid olnud patu ja surma vangid,
kuid Ta võttis vangiviidud vangi, neist said Jeesuse ja õigsuse vangid,
see on minumeelest põnev.
Järgmine asi on ülimalt tähtis - Jeesuse ülestõusmine
on meie ülestõusmise garantii, juhul, kui oleme täielikult
Jeesusele pühendunud.
Koloslastele 1:18 räägib jällegi Jeesuse ülestõusmisest,
Paulus ütleb: "Ta (Jeesus) on oma ihu, koguduse pea."
Jeesus on pea, meie, usklikud oleme ihu.
"Tema on algus, esmasündinu surnuist, et ta kõiges saaks esimeseks."
Ta on esmasündinu surnuist. Ta on täiesti uue loodu pea,
uue rassi pea - Jumal-inimese rassi,
kus inimese ja Jumala loomus on liidetud ühes isikus.
Ta on ihu pea, esmasündinu surnuist ja
ülestõusmist võrreldakse surmast sündimisega.
Imeilus pilt - loomuliku sünni puhul,
milline kehaosa tavaliselt esimesena sünnib?
Pea. Ja kui pea on näha, siis tead, et ülejäänud ihu tuleb järele.
Jeesuse ülestõusmine on garantiiks, et Ta ihu järgneb Talle
ülestõusmises.
Jeesuse ihu ülestõusmine on ka näide meie ülestõusmisest.
Loodan, et see tekitab põnevust, kui mitte, siis ma pole
hästi selgitanud.
Paulus ütleb Fl 3:20,21 "Aga meie kodupaik asub taevas.."
Need meist, kes on uuesti sündinud, pühendunud Jeesusele,
elame maa peal, oleme siin mingi riigi kodanikud,
kuid me tõeline kodakondsus on taevas.
Kui oled mingi riigi kodanik, peab sul olema pass.
Nii et meil on pass - Jeesuse veri.
"Aga meie kodupaik asub taevas, kust me ka ootame Päästjat -
Issandat Jeesust Kristust.."
Märkate, tõelise kristlase tunnus on see, et me innukalt ootame Päästjat.
"..kes meie alanduse ihu muudab oma kirkuse ihu sarnaseks
selle väe toimel, millega ta suudab ka alistada enesele kõik."
See on tõlge, kuid mitte sõna-sõnalt.
Kui lubate, annan teile sõna-sõnalise tõlke,
see selgitab midagi.
Ta muudab meie alanduse ihu, et see võiks muutuda
Tema aulise ihu sarnaseks.
Võib-olla te ei mõista seda, kuid elame alanduse ihus.
Meid alandati patu pärast.
Kuid Jeesus muudab selle ihu oma aulise ihu sarnaseks.
Kas pole põnev. See ihu muudetakse.
Hiljem vaatame seda lähemalt, kuid toon välja ühe tähtsa fakti.
1 Johannese 3:2,3: "Armsad, me oleme nüüd Jumala lapsed,
ja veel ei ole saanud avalikuks, kes me ükskord oleme.."
Me ei tea veel, millise ihu me saame.
"Me teame, et kui tema saab avalikuks,
siis me oleme tema sarnased, sest siis me näeme teda, nii nagu ta on."
Kui Ta saab avalikuks, siis näeme teda -
me ihud muudetakse Tema ihu sarnaseks.
Vaata järgmist salmi - väga oluline:
"Igaüks, kellel on selline lootus tema peale, puhastab ennast,
just nagu tema on puhas."
Võid öelda, et ootad ülestõusmist, ja pole minu asi sinuga vaielda,
kuid kui tõesti ootad, siis sa teed midagi -
sa puhastad end.
Mis on puhtuse standard?
Jeesus. Just nagu Tema on puhas.
Ütle mulle, et ootad ülestõusmist, kuid ma ei näe mingit tõestust,
et end puhastad, et püüad end pühamaks teha.
Arvan, et petad iseennast. Tegelikult sa ei oota,
sa lihtsalt kasutad religioosset kõnepruuki.
See on tunnus igaühele, kes tõeliselt ootab
seda vahetust alanduse ihust aulisesse ihusse.
Loen veelkord: "Igaüks, kellel on selline lootus tema peale,
puhastab ennast, just nagu tema on puhas."
On sul see tunnus? On seda näha su elus,
et sa tõesti ootad Jeesuse tagasitulekut?
Meie ihu saab olema nagu Tema oma. Näeme evangeeliumites,
et Teda ei piiranud aeg ega ruum.
Ta võis taevasse tõusta ja jälle alla tulla.
Ta võis lukustatud majja siseneda, võis ilmuda ühele ühtmoodi,
teisele teistsugusena. Tal oli n-ö paindlik keha.
Usun, et meil saab olema sarnane ihu.
Inimesed küsivad, et milline see ihu saab olema.
Paulus puudutab seda küsimust 1 Korintlastele 15:35-38:
"Nüüd aga küsib mõni: 'Kuidas siis surnud üles äratatakse?
Millise ihuga nad tulevad?'" Kindlasti oleme seda tahtnud küsida.
"Rumal.." Paulus ütleb seda, mitte mina.
"See, mida sa külvad, ei saa elavaks, kui ta ei sure."
Siis ta jätkab seemne näitega.
"Ja see, mida sa külvad - sa ei külva seda ihu, mis peab tõusma,
vaid palja iva, olgu see siis nisu või mingi muu vili.
Aga Jumal annab talle ihu, nõnda nagu ta on tahtnud,
ning igale seemnele tema eriomase ihu."
Siin on kaks asja seotud - järjepidevus ja muutus.
Kui külvad õunaseemne maasse, ei saa sa apelsini.
Seemne olemus määrab ära elu olemuse, mis sellest seemnest tuleb.
Nii et on järjepidevus, kuid on ka muutus.
Õunapuu, mis õunaseemnest kasvab, ei ole väga seemne moodi.
Nii et on järjepidevus, sa jääd samaks,
kuid toimub tohutu üleloomulik muutus.
Mis sa külvad, otsustab selle, mis kasvab, kuid siiski
see, mis sellest kasvab, on täiesti erinev sellest, mis külvati.
Meie ihu maetakse seemnena matustel. Sama ihu tuleb esile,
kuid täiesti teistsugune ihu.
Jeesus rõhutas väga, et kui Ta surnuist tõusis,
siis oli see sama ihu, mis risti löödi.
Luuka 24, jüngrid kartsid väga, kui Ta esimest korda ilmus.
Nad ei suutnud uskuda, mis oli juhtunud.
Kuid Jeesus ütles neile Lk 24:38-39 pärast ülestõusmist:
"Miks te olete nii kohkunud ja
miks sellised kahtlused tõusevad teie südames?
Vaadake mu käsi ja mu jalgu, et see olen mina ise!"
Oma kätes ja jalgades näitas Ta tõestust ristilöömisest.
Ta tahtis väga selgelt näidata, et see oli sama ihu, kuid muudetud.
Johannese 20:19 on veel üks üles- tähendus Jeesuse ülestõusmisest:
"..Jeesus jäi seisma nende keskele ja ütles neile: 'Rahu teile!'"
See on tavapärane Lähis-Ida tervitus.
Kui ta seda öelnud oli, näitas ta neile oma käsi ja külge.
Miks Ta seda tegi?
Et näidata, et see oli sama ihu, mis risti löödi.
Kui soovite rohkem infot Derek Prince'i materjalide kohta UKs,
tellige DPM materjalide kataloog telefonil: +44 1462 492100
või külastage teenistuse kodulehte: www.dpmuk.org.
Tõlge: Riina Karik