Derek Prince'i Teenistus
Aja lõpul
Osa 1/2
Meil on jäänud veel 2 algõpetust - mõlemad väga põnevad:
surnute ülestõusmine ja igavene kohtumõistmine.
Plaanin neist rääkida järgmisel kahel sessioonil,
enne aga tahan rääkida teemal, mida kutsun järgmiselt: "Aja lõpul".
Pead mõistma, et kui jõuame 2 viimase õpetuse juurde,
viivad need meid ajast välja igavikku.
Nende üks olulisi eesmärke on, et me ei mõtleks vaid sellele elule.
Olen kohanud nii palju kristlasi, kes mõtlevad vaid sellele,
mida Jumal neile selles elus teeb.
See on vaid pisike osa kõigest, mis Jumalal me jaoks on.
Loeme Ilmutuse 10. Pean olema ettevaatlik -
oma filosoofilise tausta tõttu satun liiga vaimustusse mõnest mõttest.
Ilm 10:5,6 räägib inglist, kes tõstis oma käe ja vandus:
"..selle nimel, kes elab igavesest ajast igavesti (Jumala),
kes on loonud taeva ja mis seal on ning maa ja mis seal on ning
mere ja mis seal on: Aega enam ei kulu.."
Kõik te tõlked ütlevad: "pole enam viivitust", mis võib ka õige olla,
kuid Pühakiri ütleb siin, et aega ei ole enam.
Jõuame ühel hetkel igaüks oma elus kohta, kus aega enam pole.
Keegi ütles, et kell kõigi kellade taga, on inimese süda.
Kui inimsüda enam ei löö, seiskuvad kõik kellad.
Ja igaüks meist individuaalselt väljub ajast igavikulisse sfääri.
Igavik pole lihtsalt üks väga pikk ajaperiood,
vaid täiesti teistmoodi olemise sfäär, mida vaid ähmaselt mõistame.
Hindan väga ütlust: "mõistatus, mis Jumal on loonud",
sest aeg on mõistatus.
Pea meeles, et ühel päeval lahkume ajast igavikku.
2Kr 4:17-18 räägib igavese ja ajaliku erinevusest.
Paulus ütleb: "Sest see praeguse hetke kerge ahistus.."
Kui mõtled kõigele, mida Paulus koges, kui ta räägib kergest ahistusest,
siis kallis õde-vend, mis sul üldse viga on? Koged midagi sellesarnast?
Ära räägi oma suurest viletsusest, kuni võrdled seda Pauluse omaga,
või las ma räägin enda omast..
"See praeguse hetke kerge ahistus saavutab meile
määratult suure igavese au.."
Pea seda meeles, kui oled surve all, see teeb midagi sulle -
see saavutab sulle määratult suure igavese au.
Heebrea keeles on "raskus" ja "au" sama tähendusega.
Paulus mõtleb kui juut ja heebrealane, ta räägib aukaalust,
mis Jumal meile valmistab.
Edasi: "..meile, kes me ei pea silmas nähtavat, vaid nähtamatut.."
Pea meeles, ahistusest on kasu vaid siis, kui hoiad silmad igavesel.
Kui võtad oma silmad igaveselt, ja näed vaid oma probleeme,
ja hakkad end haletsema, siis ei tee su ahistus sulle midagi head.
See toimib me heaks vaid siis, kui me ei vaata nähtavatele asjadele,
vaid nähtamatutele, sest nähtav on mööduv, nähtamatu aga igavene.
Paulus paneb me ette kaks erinevat sfääri - nähtava sfääri,
mis on füüsiline, materiaalne ja mööduv maailm.
Ning sfääri, mis on nähtamatu, vaimne ja igavene.
Kõik, mida kogeme selles elus, ajavoolus - on ajutine.
Suundume millegi poole, mis on igavene - see on väga tähtis.
Lugesin hiljuti ühest päevasõna raamatust, mida Ruthiga jagame,
väga lihtsa ütluse: "Elame langenud maailmas."
Ütlesin endamisi, et see on tõsi.
Kui oleme objektiivselt ausad, siis tänases maailmas
on palju rohkem kannatusi kui rõõmu, palju rohkem riidu kui rahu,
rohkem haigusi kui tervist.
Ärgem maaligem maailmast ilusat pilti, sest see pole nii.
Elame langenud maailmas, mis on läbi ja lõhki rikutud -
korrumpeerunud, ebapuhas patu läbi - ja siin me oleme.
Tänu Jumalale, me lõplik sihtpunkt pole siin maailmas.
Paulus ütles midagi, mis on mind kõvasti mõjutanud, 1Kr 15:19.
Mõtlen nii paljudele kristastele, keda kohtan.
"Kui me loodame Kristuse peale üksnes selles elus,
siis me oleme kõigist inimestest armetumad."
Mõtle sellele hetkeks - kui ootad Kristuselt vaid asju selles elus,
oled kõigist kõige haletsusväärsem.
Siiski kohtan nii palju kristlasi, kes on nii haaratud sellest,
mis selles elus juhtub.
Nende arusaam kristlusest on saada midagi Jumalalt selles maailmas -
see on täiesti tundmatu Uue Testamendi pildile.
On väga tervistav, kui Püha Vaim meile survet avaldab,
et mõtleksime aja lõpule ja igaviku algusele igaühe me elus.
Hb 13:14 ütleb: "Sest meil pole siin jäädavat linna,
vaid me taotleme tulevast."
Käib see sinu kohta? Kus on su alaline elu?
Kas selles elus või mõistad, et see on vaid ajutine,
me vaid astume siit läbi?
Me alaline sihtpunkt on igavikus.
Kui näed vaid ajalikke asju, siis oled õnnetu inimene,
rahulolematu inimene - virised alati: "Asjad ei lähe nii, nagu tahan,
Jumal ei vasta mu palvetele."
Põhjus on selles, et sul on vale vaatenurk -
pead vaatama asju igaviku vaatenurgast.
Olen jõudnud järeldusele, et Jumal ei ohverda pisematki osa igavikust
kõige pikema ajaperioodi eest, sest aeg pole püsiv - igavik on.
Küsiksin, kui palju ehitad oma elus igavikule?
Pühakiri ütleb Õpetussõnades, et Jumal on meile andnud
oma tarkuse läbi jäävad rikkused.
Olen mõelnud pikalt, mis on kestvad rikkused?
See pole raha pangas, need pole aktsiad või osakud, uhke auto,
maja, kus elame või bassein - ükski neist pole kestev rikkus.
Mis on kestev rikkus? Jeesus ütles: "Müü ära, mis sul on ja
anna vaestele." See on kestev rikkus.
Jeesus ütles: "Mis tahes annad evangeeliumi eest,
Jumal annab sajakordselt tagasi igavikus." See on 10 000 %.
Milline ärimees keelduks 10 000 %?
Veel üks asi, mis on väga tähtis - me annid lõppevad, kui elu lõpeb -
kõik vaimsed annid: prohveteeringud, imed, teadmisesõnad - need lõpevad.
Me ei saa neid kaasa võtta, need on vaid selle maailma jaoks, aja jaoks.
Ühe asja aga võtame kaasa - oma iseloomu. Iseloom on kestev.
Kes me oleme oma iseloomus, määrab ära, kes oleme läbi kogu igaviku.
See on kestev rikkus - puhta, tugeva, kristliku iseloomu kasvatamine.
Tuleme tagasi selle teema juurde.
Järgmisena rõhutan, kui tähtis on mõista piibellikku prohveteeringut.
Kahjuks on paljud kaotanud huvi vale, edeva, pinnapealse
prohveteeringu tõlgendamise tõttu ja nad on kaotanud kindluse.
Ära lase sel sinuga juhtuda.
Ära lase millegi hea väärkasutusel sind sellest eemale tõugata,
näiteks, oma pika elu jooksul olen ühel või teisel viisil näinud
kõiki vaimuande väärkasutatult, kuid see pole pannud mind
vaimuande põlgama -
see teeb mind vaid ettevaatlikumaks, kuidas neid kasutan.
Sama käib piibelliku prohveteeringu kohta - me vajame seda.
Ilma selleta komistame pimeduses - peame jälgima, kuidas seda kasutame.
Vaatame 2Pt 1:19-21 (ing) "Ja nii on meil veel kindlam prohvetisõna.."
Prohvetlik sõna on Piibli kirjalikud prohveteeringud -
me ei räägi prohveteerimisannist praegu, kuigi ka sel on oma koht,
räägin Piibli kirjalikest ettekuulutustest.
"..veel kindlam prohvetisõna, ja te teete hästi,
kui panete tähele seda nagu lampi, mis paistab hämaras paigas.."
Sa ei saa endale lubada seda, et põlgad prohvetlikku Pühakirja,
sest Peetrus ütleb, et teed hästi, kui seda tähele paned,
sest see paistab kui valgus pimedas paigas.
Maailm, milles täna elame, on kahtlemata üks sünge koht, mis veel -
see läheb veel pimedamaks.
Vajame valgust, mis juhib meid pimeduses.
Valgus, mille Jumal meile valmistas, on Pühakirja prohvetlik ilmutus.
Võid olla imeliselt päästetud, hea kristlane, kuid käia pimeduses,
sest sa pole kasutanud ega avanud end prohvetikuulutuse valgusele.
Kui kõnnid pimeduses, siis komistad asjadele, mis on ebavajalikud.
Sa ei tea täpselt, kuhu lähed, ei mõista, mis su ümber toimub.
See on nii prohvetliku sõna mittemõistmise pärast.
Peetrus ütleb: "Pange tähele seda.., kuni päev hakkab hahetama ning
koidutäht tõuseb teie südameis." See pole Jeesuse tagasitulek -
see on sisemine, isiklik kogemus, mil hommikutäht,
mis paistab just enne koitu, hakkab särama me südames.
Tead, mis see teeb? See ütleb, et Jeesus tuleb tagasi -
ja me muutume rõõmsaks. Kui sa pole sellest kunagi vaimustunud,
siis ei tähenda see sulle palju.
See on inimkonna ainus lootus, miski muu ei suuda täita
kõiki inimkonna meeleheitlikke vajadusi.
Inimesed räägivad sellest kui muinasjutust - ei usu seda,
usun, et see on täiesti reaalne.
Usun, et on ebareaalne loota, et poliitikud lahendavad
inimkonna probleemid - nad on kaua üritanud ja tundub,
et segadus on hullem kui varem.
On ebareaalne oodata inimlikku lahendust inimkonna probleemidele.
See on humanistlik õpetus. Humanism on kristlusevastane jõud,
mis toimib enamikes tänapäeva maailma valitsustes.
Vajame prohveteeringut. Olen sind veennud?
Peetrus jätkab, et see ei lähtu inimestest, vaid tuleb Jumalalt.
Annan sulle kaks põhimõtet piibelliku prohveteeringu mõistmiseks.
Kui sellega hoo sisse saan, siis on mind raske peatada.
5Ms 29:28 ütleb Mooses: "Varjatu kuulub Issandale, meie Jumalale,
aga mis on ilmutatud, kuulub igavesti meile ja me lastele,
et teeksime selle Seaduse kõigi sõnade järgi!"
Mooses ütles, et on 2 sorti asju - varjatud ja ilmutatud.
Varjatud kuuluvad Jumalale, keegi ei mõista neid,
ilmutatud aga meile kasutamiseks.
Peamine põhjus, miks inimesed selle teema segadusse ajavad,
on see, et üritavad mõista varjatut,
samal ajal aga ei kuuletu asjadele, mis on ilmutatud.
Kui räägin ettekuulutusest, tuleb keegi alati küsima:
"Eel-, kesk- või järelviletsus?" Ütlen, et ma ei tea.
Mul pole piinlik. Ma ei usu, et keegi teab, isegi Jeesus mitte.
Mitte keegi ei tea seda hetke ega tundi, isegi mitte Poeg, ainult Isa.
Kui ma ei tea midagi, mida Jeesus ei tea, siis pole mul piinlik.
Probleem on, et inimsed tahavad teada asju, mida ei saa teada.
Selle motivatsioon on uhkus - kõige ohtlikum motiiv.
Kui meile on ilmutatud tõde ja kuuletume sellele, annab Jumal enam.
Kui mitte, siis ta ei anna.
"Jumal, palun näita edasi." Sa pole teinud seda, mida tead,
miks ta peaks näitama enamat.
See on võti prohveteeringu efektiivseks kasutuseks:
uuri välja asjad, mida Jumal tahab meile näidata ja ära tüüta teda
asjadega, mida ta ei taha, et mõistame;
teiseks, mis Jumal sulle ilmutab, kuuletu sellele.
Üks näide on Mt 24:14 "Seda Kuningriigi evangeeliumi kuulutatakse
kogu ilmamaale, tunnistuseks kõigile rahvastele, ja siis tuleb lõpp."
Millal tuleb lõpp?
Kui evangeeliumi kuulutatakse kogu maalilmale, kõigile rahvastele.
Kelle töö see on? Meie - tore, et seda ütlesid.
Kui me ei tee seda, ei kuuletu, miks peaks Jumal meile enamat näitama?
Kui hakkad tegutsema sel ilmutusel, hakkad pühendama end,
sobival viisil, üllatud, mida Jumal sulle järgmisena näitab.
Kuid kui sa pole seda teinud, miks peaks ta sulle rohkem näitama.
Tuleme tagasi ajastu lõpu pildi juurde.
Annan mõned üldised faktid, mis hakkab toimuma,
kui aeg hakkab lõppema.
Usun, et oleme väga lähedal - mu isiklik arvamus.
Ei taha kuupäevi paika panna, kuid usun, et järgmise 50 aastaga
juhtub kõik, mis siin raamatus kirjas.
Ma ei ütle, see nii läheb, kuid usun, et võib nii minna.
Ajastulõpu tunnused. Annan 3 kirjakohta: Js 60:1,2.
Kui aeg hakkab lõppema, kasvavad nii õigsus kui kurjus -
mõlevad lokkavad - valgus särab, pimedus on suur.
Peame harjuma selle vastandusega valguse ja pimeduse,
õigsuse ja kurjuse vahel.
Js 60:1-3 räägib Issand oma rahvaga: "Tõuse, paista, sest su valgus tuleb
ja Issanda auhiilgus koidab su kohal. Sest vaata, pimedus katab maad
ja pilkane pimedus rahvaid, aga sinu kohal koidab Issand ja
su kohal nähakse ta auhiilgust. ..rahvad tulevad su valguse juurde
..kuningad paistuse juurde.."
Jumala tõotus oma rahvale -
Jumala au särab me üle ja pilkases pimeduses, mis meid ümbritseb
ja katab kõiki rahvaid, siis need, kel süda tõe järele,
tulevad pimedusest Jumala rahva juurde valgust otsima.
Kuid ära oota, et pimedus lõpeks. See jätkub ja suureneb.
Valgus läheb aga eredamaks.
Üks hea asi valguse ja pimeduse suhtes - juba loomisel oli nii -
kui valgus ja pimedus kohtuvad, kes võidab? Valgus.
Pea see meeles. Meie võidame, kui oleme valgus.
Tähendamissõna raiheinast ja nisust, me ei loe seda aja tõttu.
See on põllumehest, kes külvas head seemet,
öösel külvas vaenlane raiheina - umbrohtu.
See näeb välja kui umbrohi, ning sel taimel pole söödavat vilja.
Töölised ütlesid: "Kas lähme ja juurime umbrohu välja?"
Põllumees ei lubanud: "Koos umbrohuga tuleb ka nisu välja,
las nad kasvavad mõlemad lõikuseni."
Jeesus ütleb, et lõikus on ajastu lõpp.
Ajastu lõpul tulevad inglid ja eraldavad õelad õigetest.
Õelad visatakse tulle, õiged säravad kui pojad oma Isa riigis.
Kuid pea meeles, et kuni ajastu lõpuni välja
kasvavad kõrvuti nii õiged kui õelad.
Siin ei räägita paganlikust maailmast vaid kristlaskonnast.
Selles olukorras kasvavad kõrvuti nii nisu kui umbrohi.
Kui tahad veenduda, et oled nisu, kontrolli oma vilju,
sest selles on erinevus.
Kogudus ei saa olema täiesti puhas kuni ajastu lõpuni.
Mul on hea meel, et me ei pea seda tegema - inglid teevad seda.
Ilm 22:10-12, päris Pühakirja lõpus, Jeesuse enda sõnad:
Tema (ingel) ütles mulle: "Ära pane pitseriga kinni
selle raamatu ennustuse sõnu, sest aeg on lähedal!
Kes teeb ülekohut, tehku veel enam ülekohut, ning kes on rüve,
saagu veelgi rüvedamaks! Õige tehku veel enam õigust ning
püha pühitsegu ennast veel enam!"
Hämmastav ütlus, kuna see tuleb Jumalalt.
Jumal ütleb: "Kui tahad olla õige, tee seda, sul pole enam kaua, ela!
Kui tahad olla rüve, ole veel enam. Kui aga oled õige, ole veel õigem,
kui püha, siis veel püham, sest siin on teede lahkuminek.
Edasi: "Vaata, ma tulen varsti ning toon igaühele palga,
ma tasun igaühele tema tegude järgi."
See toimub kuni Jeesuse tagasitulekuni välja - õelad ja õiged kõrvuti,
kurjad lähevad kurjemaks, õiged õigemaks.
Vaimses elus pole paigalseisu, ei saa jääda paigale -
lähed kas edasi või tagasi.
Õpetussõnades ütleb: "Õigete rada on kui valgusepaistus,
mis muutub üha selgemaks, kuni päev on saabunud."
Õigsus pole paigalseismine, see on rada, millel liigud.
Kui liigud selles suunas, läheb valgus iga päevaga eredamaks.
Kui elad täna eilse valguses, hakkad tagasi vajuma, sa pole õigsuse teel.
Need on kaks asja.
Selle kõige keskel annab Jeesus meile lohutussõnad Lk 21:25-28
ja räägib ajastu lõpust: "Ja päikeses ja kuus ja tähtedes
on siis tunnustähti ja maa peal on rahvastel kitsikus ja nõutus
merekohina ja veevoogude pärast. Inimesed jäävad hingetuks
maailma peale tulevate sündmuste kartuses ja ootuses,
sest taeva vägesid kõigutatakse." Kogu maailma kõigutatakse.
"Ja siis nad näevad Inimese Poega tulevat pilve sees väega ja
suure hiilgusega."
See on Jeesuse tulek. Siis ta räägib oma jüngritega:
"Aga kui kõik see hakkab sündima, siis tõstke oma pea ja vaadake üles,
sest teie lunastus läheneb!"
Kuidas sa reageerid kogu sellele segadusele ja konfliktile?
Kas satud depressiooni ja kaotad julguse?
Või ütled, et tänu Jumalale, me lunastus on lähedal!
Su reaktsioon näitab sulle, kus su süda on.
Jeesus rääkis uue ajastu sünnitus- valudest, kirjeldab neid Mt 24,
vaatame hiljem seda.
Need on väga ebameeldivad. Ma pole kunagi sünnitanud, kuid mõistan,
et see pole lihtne kogemus, sünnitusvalud käivad asja juurde,
kuid küsimus on selles, kas soovid seda last?
Kui jah, siis kannatad ka valu välja. Kui pole valu, ei tule ka last.
Jällegi, võid kontrollida enda suhtumist seeläbi, kuidas reageerid.
Kui ütled: "Asjad lähevad aina hullemaks, see on nii masendav,
ma olen nii õnnetu, kus on Jumal, ta ei tee midagi."
Siis keeldud sünnitusvaludest, tegelikult tähendab see,
et sa ei oota seda last.
Mis see laps on? Jumalariigi sünd maa peal.
See ei tule ilma sünnitusvaludeta. Need tulevad kindlasti,
me peame otsustama, kuidas neile reageerime.
Samal ajal, nagu mainisin, on kogudusel ülesanne täita. Mis see on?
Ma ei kuulnud. Kuulutada evangeeliumi kõigile rahvastele.
Vaatame pilti sünnitusvaludest, Mt 24:7:
"Sest rahvas tõuseb rahva vastu (rahvuslik konflikt)
ja kuningriik kuningriigi vastu ja on näljahädasid ja
paiguti on maavärinaid. See kõik on aga sünnitusvalude algus."
Kui tahad last, pead leppima sünnitusvaludega, muud varianti pole.
Siis ütleb Jeesus, seal on sündmustejada:
"Siis antakse teid ahistusse ja teid tapetakse
ja te saate kõigi rahvaste vihaaluseks minu nime pärast."
Kes on "teie"? "Teie" oleme meie. Grammatiliselt vale, aga tõde.
Nad annavad "teid", s.t mind ja sind, kristlasi,
meid vihatakse Jeesuse nime tõttu. Salm 10: "Ja siis pahandavad paljud
reedavad üksteist ja vihkavad üksteist."
Kes "paljud"? Paljud kristlased. Surve on liiga suur, nad annavad alla.
Et oma nahka päästa, reedavad nad kaaskristlasi.
See toimub Hiinas, endises NLs, juba paar põlvkonda -
see ei jää vaid sinna.
Salm 11: "Ja palju valeprohveteid tõuseb ja need eksitavad paljusid."
Maailm on täis valeprohveteid, paljud neist on koguduses,
ei peatu sellel, lihtsalt mõtlemisaineks.
"Ja kui ülekohus võtab võimust, jahtub paljude armastus."
Kas näeme ülekohut kasvamas? Keegi ei vastaks sellele eitavalt.
Seda Jeesus rääkiski. Tulemuseks jahtub paljude, kristlaste, armastus.
Sõna "armastus" on seal "agape" - kristlik armastus.
Surve all keset ülekohut lasevad mõned meist oma armastusel jahtuda.
Järgmine salm on väga oluline: "..kes peab vastu lõpuni, see pääseb."
Kreeka keeles on täpsem: "Kes on vastu pidanud lõpuni, see pääseb."
Kuidas jääda päästetuks? Pead vastu pidama.
Oled praegu päästetud, kuid et jääda päästetuks, pead vastu pidama.
Kui soovite rohkem infot Derek Prince'i materjalide kohta UKs,
tellige DPM materjalide kataloog telefonil: +44 1462 492100
või külastage teenistuse kodulehte: www.dpmuk.org.
Tõlge: Riina Karik