o
JUMALAN VOIMAN VÄLITTÄMINEN Osa 2
Jatkamme eteenpäin. Seuraava syy kätten päällepanemiseen on -
asettaa seurakunnan palvelijat tehtäväänsä. Eli diakonit.
Kuinkakohan kirkot muuttuisivat, jos ymmärrettäisiin, että sana -
diakoni tarkoittaa kreikaksi palvelijaa?
Joissakin seurakunnissa diakoni- johtokunnalla on paljon valtaa.
Entä jos he olisivatkin palvelijain-johtokunta?
Osa terminologiastamme on sekaisin.
Apt. 6 seurakunta oli ajautunut ongelmatilanteeseen.
Se kasvoi niin nopeasti, ettei kyennyt huolehtimaan kaikista -
köyhistä ja leskistä.
Huomautan vielä toisesta Uuden testamentin seurakunnan asiasta.
He ottivat vastuun leskistä.
Sitä pidettiin itsestäänselvyytenä.
Nykyään, kun valtio on ottanut niin monta tehtävää, ongelmana on, -
ettei seurakunta käsitä sen vastuita.
Uskon silti, että seurakunta on vastuussa köyhistä.
Hoidettiinpa se vastuu sitten tavalla millä hyvänsä.
Uskovat siis tulivat apostoleiden tykö sanoen:
"Asiat eivät luista. Leskiä laiminlyödään."
Apostolit vastasivat: "Selvä, ryhdymme toimiin."
Tämä oli tärkeä tilanne.
12 apostolia kutsuivat seurakunnan koolle ja sanoivat:
"Ei ole soveliasta, että me laiminlyömme Jumalan sanan -
toimittaaksemme pöytäpalvelusta. Valitkaa sentähden, veljet, -
keskuudestanne seitsemän miestä, joista on hyvä todistus -
ja jotka ovat Henkeä ja viisautta täynnä,
niin me asetamme heidät tähän toimeen. Mutta me
tahdomme pysyä rukouksessa ja sanan palveluksessa."
Apostolinen palvelutehtävä on siis Rukoileminen sekä Sanan julistus.
Eli ei hallinto. "Muut ihmiset voivat olla johdossa, -
meidän on pysyttävä omalla vastuualueellamme."
He käskivät siis valita 7 miestä seurakunnan keskuudesta.
Näiden kaikkien tuli olla täynnä Pyhää Henkeä.
Edes diakonia ei nimitetty tehtäväänsä,
ellei hän ollut täynnä Pyhää Henkeä.
Tämä viisaus apostoleilla oli.
Miehet siis tulisivat huolehtimaan taloudesta, joten seurakunnan -
annettiin valita heidät, apostolit hyväksyivät ja vihkivät miehet.
Tämän jälkeen seurakuntalaiset eivät voineet valittaa, koska -
he olivat itse valinneet miehet.
Jumala on näet viisas.
"...ja he asettivat heidät apostolien eteen,
ja nämä rukoilivat ja panivat kätensä heidän päällensä."
He vihkivät heidät virkaansa.
Heitä voi kutsua diakoneiksi, vaikkei sitä sanaa tässä käytetä.
Itse sanoisin "avustajat".
Apostolit tulivat niin kiireisiksi, joten he tarvitsivat avustajia.
Avustajan toimi oli hyvin tärkeä.
Ja on mielenkiintoista katsoa, mitä kahdelle näistä miehistä tapahtui.
Stefanuksesta tuli ensimmäinen marttyyri ja
Filippoksesta Jumalan tunnustama evankelista.
Veli tai sisar, mikäli aloitat palvelijan asemasta, pidä mielessä,
että se voi olla askel jotakin muuta kohti.
Ellet aloita palvelijana, Jumala ei koskaan ylennä sinua, -
sillä Jumala ylentää vain ihmiset, jotka aloittavat tikapuiden alhaalta.
Seuraava päämäärä kätten päällepanemiselle on -
apostoleiden lähettäminen.
Jotkut ajattelette UT:ssa olevan vain 12 apostolia. Näin ei ole.
Olen likimäärin laskenut heidät. 20 henkilöä kutsuttiin apostoleiksi.
Oli 12 perusapostolia sekä sitten vielä muita apostoleita, -
joiden nimet mainittiin. Katsomme nyt heitä.
Apt. 13 puhuu Antiokian seura- kunnasta. Se oli malliseurakunta.
Se meni Jerusalemin seurakunnan edelle, -
joka oli jumiutunut sisäisiin asioihinsa.
Se on iso ongelma nykyseurakunnissakin.
Useimmat seurakunnat keskittyvät sisäisiin asioihinsa, -
eivätkä ehdi tehdä todellista työtä
eli evankeliumin julistusta heille, ketkä eivät ole sitä kuulleet.
Ihmisillä Antiokiassa oli silti erilainen näky. Tämä on tärkeää.
Apt.13:1 "Ja Antiokian seurakunnassa oli profeettoja ja opettajia..."
Barnabas ja Simeon, Lukius, Manaen sekä Saulus, josta tuli Paavali.
Jos profeettaan ja opettajiin voi uskoa, -
silloin tie on auki myös apostoleille. Näytän miten.
"Ja heidän toimittaessaan palvelusta Herralle..." Uusi käännös sanoo -
"kun he palvoivat Herraa". Tämä on tärkeää.
Puhun myöhemmin tästä, mutta palvonta on avain moneen.
"Heidän toimittaessaan palvelusta Herralle Pyhä Henki sanoi:
'Erottakaa minulle Barnabas ja Saulus siihen työhön, johon -
minä olen heidät kutsunut'. Pyhä Henki puhui Jumalana.
"Erottakaa minulle".
Kuinka uskotte Pyhän Hengen sanoneen sen? Äänikö vain ilman kehoa?
Vai puhuiko hän jonkun kautta näistä viidestä miehestä?
Itse uskon, että kyseessä oli luultavasti profetaallinen sana.
Kun he olivat paastonneet ja rukoilleet...
Uskon paastoamiseen ja rukoukseen. En ehdi nyt käsitellä sitä, -
mutta monet asiat jäävät seurakunnissa tapahtumatta, -
kunnes ihmiset oppivat paastoamaan ja rukoilemaan.
Tämä oli toinen kerta, jolloin he paastosivat.
"He paastosivat ja rukoilivat ja panivat kätensä heidän päällensä -
ja laskivat heidät menemään."
He eivät valinneet nuorta nuoriso-ohjaajaa.
Näin jotkut seurakunnat tekisivät.
He valitsivat kaksi parasta miestä. He lähettivät parhaimmat.
Ylennys evankeliointityöhön huipulla oleville eikä alimpana oleville.
Seurakunnalla on nykyään siinä valtavasti opittavaa.
Lähetyssaarnaajat eivät ole vähäisen palvelutehtävän miehiä, -
vaan heidän tulisi olla parhaimpiin kuuluvia.
He ovat Jumalan valitsemia.
Meidän huomiomme on silti niin sisäisissä rakenteissamme, -
ettei meillä ole Herran antamaa näkyä.
Annattekohan anteeksi kun sanon tämän?
Mutta nykyisessä Pyhän Hengen liikehdinnässä -
monet ovat kuin Ptolemaioksen ajan tähtitieteilijät.
Jos tunnette tähtitiedettä, itse en tunne paljoa,
mutta Ptolemaios oli vakuuttunut, että aurinko kiertää maata.
Mutta Kopernikus totesi: "Se ei ole oikein, vaan päinvastoin.
Maa kiertää aurinkoa."
Kirkko halusi tuomita tämän miehen kuolemaan tästä syystä.
Mutta hän selvisi hengissä.
Miksi kirkko oli järkyttynyt? Koska asia poikkesi heidän perinteistään.
Monet kristityt elävät yhä Ptolemaioksen aikaa, -
he uskovat auringon, Jumalan, kiertävän meidän ympäri.
He eivät ole oppineet, että asia on päinvastoin.
Me kierrämme aurinkoa.
Jeesus ei ole täällä meidän hyötyämme varten, -
vaan me olemme täällä Hänen kirkastamistaan varten.
Näette, että jotkut laulut, joita laulamme, -
keskittyvät siihen, mitä Jeesus tekee puolestani.
Se ei ole yhtä tärkeää kuin se, mitä me teemme Jeesukselle.
Sitä korostetaan.
Tämä seurakunta lähetti kaksi parhaimmistaan.
Nämä lähetetyt olivat profeettoja ja opettajia.
Apostolien tekojen seuraavassa lukussa, lukussa 14 -
näistä samoista miehistä sanotaan: "Ja kaupungin väestö jakaantui:
toiset olivat juutalaisten puolella, toiset taas apostolien puolella."
Jakeessa 14 sanotaan: "Mutta kun apostolit Barnabas ja Paavali -
sen kuulivat..." jne.
Joten heistä oli tullut apostoleita. Miten?
Heidät lähetettiin seurakunnasta Pyhän Hengen johdatuksessa.
Apostoli -sana tarkoittaa "lähetetty".
Ellei jotakuta ole lähetetty, ei ole apostoli.
Tässä on siis kaksi miestä, jotka
eivät kuuluneet alkuperäiseen 12:sta joukkoon.
Paavalista ja Barnabaksesta tuli apostoleita.
Miten? Pyhän Hengen nimityksen kautta.
Kuinka he kuulivat Pyhän Hengen äänen?
He rukoilivat, paastosivat ja palvoivat Jumalaa.
Kun seurakunnan johto tämän tekee, silloin apostoleita ilmaantuu.
Sitten seuraava käyttötarkoitus, jonka UT:sta löydämme -
kätten päällepanemiselle on vanhimmiston nimittäminen.
Apt. 14:23 sanoo... Nämä kaksi apostolia,
Barnabas ja Saul nimittivät vanhimmiston jokaiseen seurakuntaan.
Joten tämä nimitys on alkujaan apostoleilta.
Kirjoittaessaan Timoteukselle, joka oli Paavalin edustajana -
Efesoksessa, Paavali sanoo, 1.Tim.5:17 eteenpäin...
Hän neuvoo millainen vanhimman tulisi olla.
"Vanhimpia, jotka seurakuntaa hyvin hoitavat, pidettäköön -
kahdenkertaisen kunnian ansainneina, varsinkin niitä, -
jotka sanassa ja opetuksessa työtä tekevät."
Kahdenkertainen kunnia tarkoittaa Uutta testamenttia analysoidessa -
taloudellista korvausta.
Sana "kunnia" ei ole UT:ssa vain tyhjä nimike, vaan se tarkoittaa, -
että osoitetaan kunnioitusta tavalla, jolla ihmisten tarpeita käsittelee.
Olen joskus sanonut: Jos nollan tuplaa, lopputulos on silti nolla.
Ne, jotka kokonaan antavat aikaansa Jumalan sanan palveluksessa, -
heidän täytyy saada palkkionsa ihmisiltä, joita he palvelevat.
Sen mukaan kuinka he aikaansa antavat.
Paavali jatkaa vanhimpien suhteen. Jae 19: "Älä ota huomioosi syytettä -
vanhinta vastaan, ellei ole kahta tai kolmea todistajaa."
Tämä on hyvin tärkeää.
Älä syytä vanhimman asemassa olevaa miestä, ellei ole vähintään -
kaksi todistajaa.
Olen nähnyt niin monta tapausta, joissa Jumalan miehiä on solvattu, -
ja ihmiset ovat uskoneet solvaukset vaatimatta 2-3 todistajaa.
Älkää koskaan tehkö sitä.
Yksi saatanan pääkeinoista hyökätä palvelutehtävässä olevia vastaan, -
on nostaa valheellisia syytöksiä heitä vastaan.
Tässä on suojelu.
Älä syytä vanhinta, ellei asialla ole vähintään 2-3 silminnäkijää.
Monet seurakunnan asiat muuttuisivat jos pysyisimme tässä ohjeessa.
Paavali jatkaa saman luvun 21. jakeessa.
"Minä vannotan sinua Jumalan ja Kristuksen Jeesuksen
ja valittujen enkelien edessä, että noudatat tätä
tekemättä ennakolta päätöstä ja ketään suosimatta."
Se ei kuulu Jumalan valtakuntaan.
"Älä ole liian kerkeä panemaan käsiäsi kenenkään päälle, -
äläkä antaudu osalliseksi muiden synteihin. Pidä itsesi puhtaana."
Tämä siis liittyen vanhimpiin.
Kun hän sanoo, ettei kätten päällepanemista tule tehdä, -
hätäisesti, se tarkoittaa, ettei vanhinta tule nimittää hätäisesti.
Olkaa tarkkoja siinä, että teillä on Jumalan mieli.
Olkaa tarkkoja, että mies täyttää vaatimukset.
Olen useasti sanonut, kätten päällepaneminen on paljon helpompaa,
kuin ottaa kädet pois.
Kun vanhin on kerran nimitetty, on suuri ongelma päästä hänestä eroon.
Mikäli on tehnyt väärän nimityksen.
Paavali kehoittaa Timoteusta olemaan hyvin varovainen.
"Älä nimitä vanhimmistoa, ennen kuin olet täysin varma -
Jumalan valinnasta."
Sitten hän sanoo: "Äläkä antaudu osalliseksi muiden synteihin."
Jos nimitätte, jos minä vanhimpana nimitän miehen, -
joka ei ole arvollinen, ja joka saattaa riistää seurakuntaa, -
niin minä olen silloin osallinen hänen synneistänsä.
Siksi meidän on oltava hyvin varovaisia.
Meidän seurakunnassamme Fort Lauderdalessa,
joka ei aina ole malliseurakunta,
vanhimmistoa nimitetäessä asiat käydään tarkasti läpi.
Kolme viimeksi nimitettyä miestä joutuivat vastaamaan -
kysymyksiin kahden päivän ajan. Kaikkea arvioitiin.
Luulen, että monet ongelmat seurakunnassa syntyvät siitä, -
että vanhimmat on nimitetty hätäisesti.
Tästä kätten päällepanemisesta tulee monta opetusta.
Se ei ole mikään pieni asia.
Mikä siis oli kätten päällepanemisen päämääränä näissä tapauksissa?
Olipa kyseessä sitten palvelijat, apostolit tai vanhimmat.
Auktoriteetin välittäminen, erilleen asettaminen, -
tuen antaminen sekä tehtävään varustaminen.
Kätten päällepanemisella on myös toinen tehtävä.
Paavali kirjoitti Rooman kristityille, -
että tahtoisi mennä heidän luokseen ja jakaa heille armolahjoja.
Hän ei kuitenkaan heti mennyt, vasta myöhemmin.
2. Tim. 1:6 Paavali sanoo kirjoittaessaan Timoteukselle:
"...muistutan virittämään palavaksi Jumalan armolahjan, -
joka sinussa on minun kätteni päällepanemisen kautta."
Timoteus oli saanut armolahjan Paavalin -
kätten päällepanemisen kautta.
Kreikaksi on sanottu "charisma". Siitä saamme sanan "karismaattinen".
Kerron oman mielipiteeni, voitte olla eri mieltä ja -
silti matkaatte taivaaseen ― mikäli rakastatte minua!
Uskon, että karisma, joka Timoteukselle välitettiin -
oli apostoliutta.
Koska näemme, että oli myös muita apostoleita.
Katsotaan nyt Timoteuksen apostoliutta.
Timoteus oli siis apostoli.
Ehkä ette tienneet sitä, mutta näytän asian Raamatusta.
1. Tess. 1:1
Kirje on kolmen miehen kirjoittama. Se oli UT:ssa tavallista.
Paavali, Silas, ja Timoteus.
Kirje oli Tessalonikan seurakunnalle.
Kirjoittajina ei ollut vain Paavali, vaan myös Silas ja Timoteus.
Kirjeen 2. luvussa...
jakeessa 6, nämä samat miehet sanoivat:
"Emmekä ole etsineet kunniaa ihmisiltä, emme teiltä -
emmekä muilta, vaikka me Kristuksen apostoleina olisimme -
voineet vaatia..."
Joten Paavali, Silas ja Timoteus olivat kaikki apostoleita.
Ymmärtäkää, että apostolius ei ole vanhentunut.
Ef.4 Jumala sanoo, että Hän on antanut seurakuntaan apostoleita, -
"kunnes me kaikki pääsemme yhteyteen uskossa."
Kenen tahansa puolueettoman täytyy tunnustaa, -
ettemme vielä ole päässeet yhteyteen uskossa.
Joten apostoleita tarvitaan ja pastoreita, evankelistoja,
profeettoja ja opettajia.
Kaikkia tarvitaan, kunnes työ on valmis.
Olen vain huomauttanut, että meillä on Paavali, Barnabas, -
Silas ja Timoteus.
Tässä on siis 4-5 apostolia, -
jotka nimitettiin helluntain jälkeen.
Käytän hieman aikaa käsitellen Timoteuksen apostoliutta.
Ei siis Paavalin vaan Timoteuksen.
Tähdensin teille, että Timoteus kutsutaan apostoliksi.
Kuinka hänestä tuli se?
Se on hyvin tärkeä kysymys, koska uskon, että -
tarvitsemme epätoivoisesti apostoleita seurakunnassa.
On huomautettava, että Jeesus ylisti Efesoksen seurakuntaa, -
sillä se koetteli ne, jotka sanoivat olevansa apostoleita, -
mutta jotka olivatkin valehtelijoita.
Älkää uskoko kaikkien väitteitä apostoliuudestaan.
Tiedättekö minne valehtelijat päätyvät?
Ettekö tiedä? Tulijärveen.
Asia on vakava.
Jos joku joka ei ole apostoli väittää olevansa sitä, -
silloin hänen loppunsa on tulijärvessä.
Katsotaanpa tilannetta. Apt. 16.
Paavali on lähtenyt Silaksen kanssa toiselle lähetysmatkalleen.
Jakeessa 1 sanotaan:
"Niin hän saapui myös Derbeen ja Lystraan.
Ja katso, siellä oli eräs opetuslapsi, nimeltä Timoteus,
joka oli uskovaisen juutalaisvaimon poika, mutta isä oli kreikkalainen.
Hänestä veljet, jotka olivat Lystrassa ja Ikonionissa, todistivat hyvää."
Asia, joka tavallisesti vaaditaan henkilöiltä, jotka aikovat -
merkittävään asemaan seurakunnassa on, että omassa seurakunnassa -
heistä puhutaan hyvää. Jos omat eivät puhu hyvää -
heistä, muiden mielipiteet jäävät vähäarvoisiksi.
Olin vuosia sitten tilanteessa, jossa meille lähetettiin -
Jerusalemiin kolleegaksi eräs nainen Ruotsista.
Ensimmäinen vaimoni Lydia oli hyvin tarkkana lukiessaan kaikkia -
suosituksia läpi, mutta hän totesi, että eräs puuttui.
Omasta seurakunnasta ei ollut yhtään suositusta.
Vastaanotimme hänet, mutta saimme katkerasti katua.
Hän aiheutti paljon ongelmia.
Koitan hallita läksyn, että henkilöä valittaessa tärkein suositus -
tulee heiltä, jotka ovat eläneet tämän henkilön kanssa.
Ketkä ovat tehneet yhdessä työtä ja tuntevat henkilöt.
Ilman näiden suositusta, muilla suosituksilla ei ole paljon arvoa.
Mutta Timoteuksella oli hyvä raportti seurakunnista, -
jossa hän oli ollut palvelutehtävissä.
Joten Paavali otti hänet mukaansa.
Myöhempänä luemme... Tätä on seurattava tarkoin.
1. Tim. 4:14
Paavali sanoi Timoteukselle: "Älä laiminlyö armolahjaa, joka sinussa -
on ja joka sinulle annettiin profetian kautta, -
vanhinten pannessa kätensä sinun päällesi."
Johtopäätökseni on, että annettiin profetaallinen sana.
Timoteuksen tuli lähteä Paavalin ja Silaksen mukaan.
Tämän perusteella ja siksi että he tunsivat hänen luonteensa, -
paikallinen vanhimmisto laittoi kätensä Timoteuksen päälle ja -
lähetti hänet matkaan.
Timoteus sai apostolin armolahjan. Näin ymmärrän tämän.
Nyt täytyy punnita sen kanssa mitä jo aiemmin luimme, 2. Tim.1:6.
"Siitä syystä minä sinua muistutan virittämään palavaksi Jumalan -
armolahjan, joka sinussa on minun kätteni päällepanemisen kautta."
Sen voi ymmärtää monella tavalla, mutta todennäköisintä on, -
että Lystrassa, kun profetia annettiin -
ja siinä käskettiin Timoteuksen lähteä Paavalin ja Silaksen matkaan,
niin vanhimmisto antoi tukensa. Paavali sitten hyväksyi hänet.
Sekä Paavali että vanhimmat laittoivat kätensä hänen päälleen -
ja välittivät hänelle apostoliuden.
On tärkeää huomata, että profetia oli hyvin merkityksellinen.
Profetia on joko merkittävä tai sitten se on ajanhukkaa.
1. Tim.1:18 Paavali sanoo:
"Tämän käskyn minä annan sinun toimitettavaksesi, poikani Timoteus,
aikaisempien, sinusta lausuttujen ennustusten mukaisesti,
että niiden nojalla taistelisit jalon taistelun"
Profetian tarkoituksena on rohkaista henkilöä, joka tulee kohtaamaan -
vastustusta ja antaa hänelle tieto, että Jumala on valinnut hänet.
Sisällytin tämän tapauksen kirjaani "Kätten päällepaneminen".
Kirja ilmestyi täällä Uudessa-Seelannissa -
ja eräs melko tunnettu kristitty johtaja Uudessa- Seelannissa -
sai profetian ollessaan Yhdysvalloissa.
Hänelle olisi tietty tehtävä.
Hän lannistui ja oli luovuttamaisillaan, -
mutta hän luki kirjaani ja sanoi: "Menen profetioiden mukaan."
Henkilö oli Dave Short.
Tämä oli yksi asioista, joka vei hänet palvelutyöhön, -
joka on vaikuttanut tähän kansakuntaan ja muihinkin.
Näettekö kuinka merkittävä profetia voi olla jos se on Pyhästä Hengestä?
Ylenmääräistä profetoimista en siedä.
Se on kuin karismaattista ennustamista.
Ihmiset tulevat ja laittavat kätensä yllesi sanoen: "Teet sitä ja tätä."
Ehkä, mutta useimmiten asiat eivät toteudu.
Profetoimisen ja ennustamisen välillä on ohut raja.
Ennustajat pystyvät kyllä totuutta sanomaan, tiesittehän?
Apt. 16:sta oli ennustajanainen, joka tunnisti Paavalin ja Silaksen.
Hän tunnisti muita ennen, että nämä palvelivat korkeinta Jumalaa -
ja näyttävät tien pelastukseen.
Mutta hän oli saatanan palvelija. Halusin vain varoittaa teitä.
Käsittelen nyt lyhyesti vaaroja ja suojia.
Kaksi mainittua vaaraa...
Ensiksi: Kun antaa tukensa jollekin, joka ei ole arvollinen.
Kun tämän tekee, ja henkilö möhlää, -
silloin on itse osittain vastuussa aiheutuneesta sotkusta.
Toiseksi: hengellinen saastuminen.
Voitte rukoillaksenne demonesita vapautumista,
mutta, teidän on tiedettävä kuinka suojautua.
Sillä se on kaksi suuntaista.
Te voitte välittää Jumalan Hengen tai paha henki voi vaikuttaa teihin.
Muistan tapauksen, kun armeijassa
laitoimme kätemme erään miehen päälle, -
joka kärsi vakavasta masennuksesta.
Meillä ei ollut Jumalan johdatusta ja saimme kaikki masennuksen.
Emme olleet suojanneet itseämme.
Joten kätten päällepanemisessa tarvitaan suojelusta.
Eli rukousta ja nöyryyttä. Olkaa Pyhän Hengen johdatuksessa.
Niitä, joita Jumalan Henki johtaa, ovat Jumalan lapsia.
Olkaa suojattuja Jeesuksen veren kautta.
Jeesus sanoi opetuslapsilleen: "Minä olen antanut teille vallan -
tallata käärmeitä ja skorpioneja ja kaikkea vihollisen voimaa, -
eikä mikään ole teitä vahingoittava." Aamen.
Jos olet kiinnostunut Derek Princen opetuksista, -
ota yhteyttä ja pyydä tuoteluetteloamme.
Yhteystietomme näkyvät ruudussa.