o
JUMALAN VOIMAN VÄLITTÄMINEN Osa 1
Monet meistä varmaan hieman yllättyisimme siitä, -
että kätten päällepaneminen kuuluu perusoppeihin, koska siitähän -
puhutaan hyvin vähän seurakunnissa.
Mutta jos pysähdytte miettimään, niin loogistahan se silti on, -
sillä kätten päällepaneminen, Jumalan voiman ja auktoriteetin -
välittäminen, on se mikä tuo jatkuvuutta seurakunnalle.
Se tuo jatkuvuuden vanhemman ja nuoremman pastorin välille, -
sekä jatkuvuuden sukupolvelta sukupolvelle.
Joten kätten päällepanemisen olennainen tehtävä on taata -
jatkuvuus seurakunnassa.
Jossakin perimätiedoissa väitetään tämän jatkuvuuden -
säilyneen apostoli Pietarin ajoilta saakka. En pohdi sitä väitettä, -
mutta huomautan vain, että perustelu on looginen.
Tarvitsemme keinon jatkaa sukupolvesta toiseen, -
ja yhdestä palvelutehtävästä toiseen.
Ja tämä tapa on annettu meille Raamatussa.
Eli kätten päällepaneminen.
On mielenkiintoista, että se löytyy jo
ensimmäisestä Raamatun kirjasta
ja sieltä se ulottuu koko Jumalan kansan historian läpi.
Se on olennainen osa Jumalan kansan historiassa -
ja sillä on tiettyjä hengellisiä tarkoitusperiä.
Ensin, huomioidaanpa se, että käden laittaminen toisen päälle -
on ihmiselle luonnollista.
Kun äidillä on kuumeessa oleva vauva, -
hän laittaa kätensä lapsen otsalle.
Tai kun kaksi miestä, jotka eivät ole nähneet toisiaan pitkään aikaan
kun he kohtaavat, he laittavat kätensä toistensa hartioille -
tai kättelevät. Käsikontakti silti otetaan.
Käden välityksellä ihmiset pääosin ottavat yhteyden toisiinsa.
Hengellisessä yhteydessä tällä saavutetaan tiettyjä tarkoitusperiä.
Ensinnäkin tapahtuu siirtämistä.
Raamatusta näemme, että kätten päällepaneminen -
välitti siunauksia, arvovaltaa, viisautta, -
Pyhän Hengen, armolahjan tai palvelutehtävän.
Toistan vielä: Se välitti siunauksia, arvovaltaa, -
viisautta, Pyhän Hengen, armolahjan tai palvelutehtävän.
Toiseksi kätten päällepanemisen kautta asetetaan palvelukseen.
Se on raamatullinen tapa asettaa henkilö palvelukseen -
Kristus-ruumiissa.
Tiedostetaan siis, että Jumala nimittää.
Meidän on ymmärrettävä, ettei seurakunnassa äänestetä.
Jumala ei ole alamainen äänestämiselle.
Monet kirkot äänestävät diakoneja tai pastoreita, -
mutta se ei ole raamatullista. Jumala on se, joka nimittää.
Jeesus sanoi apostoleilleen: "Te ette valinneet minua, -
vaan minä valitsin teidät."
Uskon, että tämä on totta jokaisen seurakunnan palvelutehtävän
ja nimityksen suhteen.
Ihminen ei tehnyt valintaa, vaan Jumala.
Jeesus on johtaja kaikissa asioissa seurakunnassa.
En usko, että virat ilman Jeesuksen auktoriteettia, ovat päteviä.
Uskon, että viran tehtävänä ei ole tehdä henkilöstä jotakin, -
vaan huomata, mitä Jumala on tahtonut kyseisen henkilön olevan.
Jos seurakunnassa pidetään kokous diakoneihin liittyen, -
ei tule miettiä kenet sinä haluttaisit diakoniksi, vaan -
on valittava hänet, jonka Jumala on valinnut tehtävään.
Asenne on siis aivan eri.
Demokratia on hieman korruptoinut meitä.
Sillä on hyvin vähän sijaa Raamatussa tai seurakunnassa.
En jatka pidemmälle siitä, koska aihe on kiistanalainen, -
enkä tahdo olla osallisena väittelyssä.
Toiseksi: Kätten päällepanemista käytetään erilleen asettamiseen -
johonkin tiettyyn tehtävään.
Kolmanneksi:
Sitä käytetään tuen antamiseen tai arvovallan antamiseen.
Neljänneksi: Sitä käytetään varustamiseen, -
eli välitetään armolahja tai hengellinen auktoriteetti
tai muuta, mitä henkilö tarvitsee tehtävänsä suorittamiseen.
Toistan vielä tuon luettelon.
Eli kätten päällepanemisen tehtävä virkaan asettamisessa.
Sillä tunnustetaan Jumalan valitsemat ihmiset.
Sitä käytetään henkilön asettamiseen johonkin tiettyyn palvelutehtävään.
Sen välityksellä henkilölle annetaan auktoriteetti.
Ja sen välityksellä henkilö varustetaan hengellisillä -
lahjoilla, joita hän tarvitsee.
Katsotaan ensin joitakin esimerkkejä Vanhasta testamentista.
1. Moos. 48:8-19. Kohta on hyvin mielenkiintoinen.
Tässä kohdassa Joosef tuo kaksi poikaansa isänsä Jaakobin luokse, -
jotta tämä siunaisi lapsenlapsensa.
Jumalan siunauksen jälkeen toisella sijalla oleva siunaus, -
eli halutuimpia siunauksia, on isän tai isoisän siunaus.
Sanon kaikille, erityisesti teille nuoret, jos on mahdollista -
hankkikaa isänne siunaus sille mitä teette. Se on hyvin tärkeää.
Se on toisena Jumalan siunauksen jälkeen.
Näette Raamatussa, että isän siunauksella oli suurta painoarvoa.
Olemme jakeessa 8. "Huomatessaan Joosefin pojat Jaakob kysyi:
'Keitä nämä ovat?' Joosef vastasi: 'He ovat minun poikiani, jotka -
Jumala on antanut minulle täällä Egyptissä. Silloin Jaakob sanoi:
'Tuo heidät tänne, että saan siunata heidät.'
Jaakobin silmät olivat näet käyneet iän mukana heikoiksi, -
eikä hän enää nähnyt hyvin. Joosef toi pojat hänen luokseen, -
ja hän suuteli ja syleili heitä. Joosefille Israel sanoi:
'En osannut toivoa, että saisin vielä kerran nähdä kasvosi,
ja nyt Jumala on antanut minun nähdä myös sinun poikasi!'
Liikutun kyyneliin asti Jumalan uskollisuudesta.
Ei se ole surua, mutta joka kerta kun mietin Jumalan uskollisuutta, -
kyyneleet valtaavat.
"Ja Joosef otti pojat pois hänen jalkojensa juuresta ja kumartui -
kasvoilleen maahan saakka."
Huomatkaa kunnioitus, jota Raamatun ihmiset osoittivat vanhemmille.
"Sitten Joosef ohjasi Efraimin oikealla kädellään -
Israelin (Jaakobin) vasemmalle puolelle ja -
Manassen vasemmalla kädellään Israelin oikealle puolelle
ja vei heidät näin hänen eteensä. Israel ojensi oikean kätensä, -
mutta asetti sen Efraimin pään päälle, vaikka tämä oli nuorempi, ja -
vasemman kätensä hän pani Manassen päälle;
hän asetti siis kätensä ristikkäin. Mutta Manasse oli esikoinen."
Tavallisesti esikoinen sai suuremman siunauksen, -
oikean käden välityksellä.
Joosef siis asetti Manassen, joka oli vanhempi, -
Jaakobin oikealle puolelle, mutta Jaakob laittoi -
Pyhän Hengen vaikutuksesta kätensä ristikkäin,
asettaen oikean kätensä Efraimin ylle ja vasemman Manassen ylle.
"Hän siunasi Joosefin sanoen:
Jumala, jonka tahdon mukaisesti minun isäni Abraham ja Iisak ovat -
vaeltaneet, Jumala, joka on ollut minun paimeneni syntymästäni -
tähän päivään saakka, se enkeli, joka on -
minut pelastanut kaikesta onnettomuudesta..."
Se tapahtui kun Jaakob kohtasi enkelin Penielissä.
Se enkeli, joka on minut pelastanut kaikesta onnettomuudesta,
siunatkoon näitä nuorukaisia.
Heidän kauttaan säilyköön minun nimeni ja
minun isieni Abrahamin ja Iisakin nimi.
Lukuisat olkoot heidän jälkeläisensä maan päällä.
Myös nimen välittäminen on tärkeää.
Monet näistä asioista eivät ole muodissa enää, -
mutta Jumalan silmissä asia ei ole poistunut.
Kun Joosef näki, että hänen isänsä pani
oikean kätensä Efraimin pään päälle, se oli hänestä väärin, ja
hän tarttui isänsä käteen siirtääkseen sen Manassen pään päälle.
Hän sanoi isälleen: "Ei noin, isäni, tämä tässä on esikoinen.
Pane oikea kätesi hänen päänsä päälle."
Mutta isä ei suostunut, vaan sanoi: "Tiedän, poikani, tiedän.
Myös Manassesta on tuleva kokonainen kansa, ja -
hänkin on kasvava mahtavaksi, mutta hänen nuorempi veljensä -
tulee vielä mahtavammaksi ja hänen jälkeläisistään -
kasvaa kansojen paljous."
Ja hän siunasi heidät sinä päivänä sanoen:
"Siunatessaan israelilaiset lausuvat teidän nimenne -
ja sanovat: 'Jumala tehköön sinut Efraimin ja Manassen veroiseksi.'"
Niin hän asetti Efraimin Manassen edelle.
Hyvin värikäs kohta. Asia oli tarkka.
Ymmärrettiin, että suurempi siunaus tulisi isän oikean käden kautta.
Välitys tapahtui aidosti, kyseessä ei ollut muodollisuus.
Ei ollut seremoniaa, vaan kyseessä oli elintärkeä tapahtuma, -
joka vaikutti Efraimin ja Manassen elämään.
Heidän kohtalonsa määräytyivät.
Älkäämme koskaan aliarvioiko kätten päällepanemisen tärkeyttä, -
kun se tapahtuu Pyhän Hengen kautta.
Sitten katsomme 4. Moos. 27.
Mooses sanoi Herralle, että on aika valita johtaja hänen seuraajakseen.
Mooses tiesi, ettei kulkisi Luvattuun maahan, -
mutta hän oli huolissaan Jumalan kansasta.
Mooses sanoi Herralle... (4.Moos.27:18)
Siis jae 16. Jae 15. "Mooses sanoi Herralle:
'Oi Herra Jumala, sinä, jonka käsissä on kaikkien elollisten henki,
valitse israelilaisille päämies..."
Merkittävää: "Jumala, jonka käsissä on kaikkien elollisten henki..."
Hän tuntee jokaisen henkilön. Hän näkee ihmisen syvimpään saakka.
"Jumala, jonka käsissä on kaikkien elollisten henki, -
valitse israelilaisille päämies, joka pystyy käskemään heitä
ja johtamaan heitä kaikessa, mitä he tekevät.
Muuten Herran kansa on kuin lammaslauma, jolla ei ole paimenta."
Koko Raamattu kertoo meille, -
että ilman paimenta olevat lampaat joutuvat hajalle ja saaliiksi.
Tämä on viesti, joka on läpi koko Raamatun.
Ehdotankin teille, -
että jokaisella teistä tulisi olla paimen, joka vartioi sielujanne -
ja välittää teistä. Se on hyvin tärkeää.
Palaamme siihen myöhemmässä vaiheessa.
Kuinka Herra vastasi?
Herra sanoi Moosekselle: "Kutsu luoksesi Joosua, -
Nunin poika, jossa on oikea henki ja mieli, ja -
siunaa hänet panemalla kätesi hänen päänsä päälle.
Vie hänet pappi Eleasarin ja kansan eteen
ja aseta hänet tehtäväänsä kaikkien nähden.
Ja siirrä hänelle osa omaa arvoasi osan auktoriteetistasi".
Ei kaikkea auktoriteettia -
sillä Mooseksen auktoriteetti oli ainutlaatuista.
27:20 "Siirrä hänelle osa omaa arvoasi, että -
kaikki israelilaisten seurakunta häntä tottelisi.
Ja hän astukoon pappi Eleasarin eteen,
ja tämä kysyköön hänen puolestaan uurimin kautta
Jumalan vastausta Herran edessä.
Hänen käskystänsä he lähtekööt ja hänen käskystänsä he tulkoot, -
hän ja kaikki israelilaiset hänen kanssansa, koko seurakunta."
Ja Mooses teki niinkuin Herra oli häntä käskenyt,
ja otti Joosuan ja asetti hänet hänet pappi Eleasarin ja -
kaiken seurakunnan eteen.
Ja hän pani kätensä hänen päällensä ja asetti hänet virkaan -
niinkuin Herra oli puhunut Mooseksen kautta.
Koko seurakunnan tuli nähdä auktoriteetin siirtyminen -
Moosekselta hänen seuraajalleen.
Tämä tapahtuma oli elintärkeä Jumalan kansan hyvinvoinnille.
Eikä kyseessä ollut pelkkä seremonia, vaan
Joosualle todella tapahtui jotakin.
5. Moos. 34:stä löytyy mielenkiintoinen selitys. Jae 9...
"Joosua, Nunin poika, oli täynnä viisauden henkeä,
sillä Mooses oli pannut kätensä hänen päälleen..."
Näette mitä kätten päällepanemisen kautta välittyi.
Hän sai viisauden hengen.
Ei ollut kyse muodollisuudesta, vaan tapahtui aito välitys.
Mennään vielä toiseen Vanhan testamentin esimerkkiin. 2. Kun. 13
Kohta liittyy Elisan palvelutyön päättymiseen.
Eikä palvelutyö päättynyt siihen, sillä muistatte, että
Elisa kuoli ja haudattiin. Sitten Israeliin tunkeutui hyökkääjiä, -
ja miehet joiden oli tarkoitus haudata eräs toinen mies, -
heittivät kuolleen miehen Elisan hautaan ja juoksivat pakoon.
Kun kuollut mies tuli kosketuksiin Elisan luiden kanssa, -
hän heräsi henkiin. Aikamoista!
Ihmeellistä, kuinka Jumalan voima voi välittyä oudoilla tavoilla.
Luetaan Elisasta, 2.Kun. 13:14 "Kun Elisa sairasti kuolintautiaan..."
Tätä ei odottaisi. Hän kuoli sairauteensa, mutta silti luunsa -
olivat niin Jumalan voimaa täynnä, että kuollut mies heräsi henkiin.
Tätä ei pysty selittämään.
Jatkamme kertomusta.
"Israelin kuningas Joas tuli hänen luokseen.
Kuningas itki hänen edessään ja huusi:
'Isäni, isäni, missä nyt on Israelin tuki ja turva?'
Elisa oli sanonut samaa Eliaalle, kun tämä temmattiin yläilmoihin.
Meille kaikille on tässä viesti:
Mies, joka aidosti tuntee Jumalan, voi olla kansakunnan turvana.
Vahvempi kuin armeija.
Joas ei ollut jumalallinen kuningas, -
mutta hän huomasi Elisan merkityksen kansalleen.
"Elisa sanoi silloin hänelle: 'Ota jousi ja nuolia.
Elisa sanoi hänelle: 'Ota jousi käteesi.' Kuningas otti jousen -
ja Elisa pani omat kätensä hänen käsiensä päälle ja sanoi:
'Avaa idänpuoleinen ikkuna.' Se osoitti Syyriaan.
"Hän avasi sen ja Elisa sanoi: 'Ammu nuoli.' Kuningas ampui.
Silloin Elisa sanoi: 'Herran voitonnuoli!'
Nuoli, joka antaa voiton Syyriasta!
Afekissa sinä vielä lyöt Syyrian perin pohjin."
Näemme, että hän ampui kolmesti nuolen -
ja kolme kertaa Joas voitti syyrialaiset.
Elisa oli vihoissaan, koska olisi pitänyt ampua useampia kertoja.
Haluan tuoda esille, että se kun Elisa laittoi -
kätensä kuninkaan käsien päälle, teki jousesta tehokkaan.
Liikumme yliluonnollisen alueella, mutta näemme, että jotakin -
aitoa voi syntyä, kun henkilö asettaa kätensä toisen ylle.
Siirrytään Uuteen testamenttiin.
Haluan huomioida ne syyt, joihin UT:ssa viitataan
kätten päällepanemisen yhteydessä.
Ensinnäkin: Sairaiden parantaminen.
Jeesus sanoi opetuslapsilleen Mark. 16:16
"Ja niitä, jotka uskovat seuraavat nämä tunnusmerkit..."
Viides tunnusmerkeistä oli:
"He panevat kätensä sairaiden päälle ja nämä paranevat."
Kätten päällepanemisen kautta Jumala paransi.
Jaak. 5:14-15
Löytyy toinen ohjesääntö.
"Jos joku teistä on sairaana,
kutsukoon hän luokseen seurakunnan vanhimmat.
Nämä voidelkoot hänet öljyllä Herran nimessä ja
rukoilkoot hänen puolestaan."
Samankaltaista siis, rukoilla ja laittaa kädet hänen yllensä.
Mutta tulee myös voidella öljyllä.
Öljy viittaa Pyhään Henkeen.
Öljy ei paranna, mutta se symbolisoi Pyhää Henkeä, -
joka tulee läsnäolevaksi tuossa seremoniassa.
Ehdottaisin jotakin. Mitä eroa on pelkällä kätten päällepanemisella -
ja sillä että myös voidellaan öljyllä?
Ehdottaisin, tämä on siis arvio, että kätten päällepaneminen -
ilman voitelemista oli ihmisille, jotka eivät kuuluneet seurakuntaan.
Jäsenten kohdalla puolestaan tuli käyttää myös öljyä.
Uusi testamentti ilmaisee, että -
jokaisen uskovan tulisi kuulua seurakuntaan.
Hän siis sanoo, että jos joku teistä kristityistä on sairaana, -
kutsukoon seurakunnan vanhimmat.
Nämä rukoilkoot ja voidelkoot öljyllä.
Jos käytte yhdessä seurakunnassa sunnuntaiaamuna ja -
toisessa sunnuntai-iltana, niin kumman vanhimmistot kutsutte?
Ja jollei vanhimmistoja ole, mitä teet kun sairastut?
Uusi testamentti olettaa, että uskova on jäsenenä seurakunnassa.
Johtajat tuntevat hänet.
Ja hänellä on myös käytössään johtoportaan apu.
Koen, että Jumala haluaa minun korostavan tätä.
Jotkut teistä olette kuin vuohia, -
jotka kulkevat kaukana laumasta ilman paimenta.
Se on vaarallista.
On nöyryyttävää alistua auktoriteeteille.
Jumala silti siunaa nöyriä, mutta vastustaa ylpeitä.
Teidän on valittava.
Poikkeuksia on. Tilanteita, jolloin tämä ohje ei päde.
Mutta älkää olko poikkeuksia, vaan eläkää ohjeen mukaisesti.
Sitten seuraava tarkoitusperä, johon kätten päällepaneminen liittyi.
Armolahjan välittäminen.
Apt. 8 luemme kuinka Filippos meni Samarian kaupunkiin -
ja julisti Kristusta. Sitä seurasi tunnusteot.
Kaikki, jotka uskoivat, kastettiin.
He pelastuivat siis.
Jeesushan sanoi: "Joka uskoo ja kastetaan, se pelastuu."
Apostolit eivät silti olleet tyytyväisiä, koska jotakin puuttui.
Apt. 8:14 "Kun Jerusalemissa olevat apostolit kuulivat -
samarialaisten ottaneen vastaan Jumalan sanan, -
he lähettivät Pietarin ja Johanneksen heidän luokseen.
Perille tultuaan nämä rukoilivat Samarian-uskovien puolesta, -
että he saisivat Pyhän Hengen.
Henki näet ei ollut vielä laskeutunut kehenkään heistä;
heidät oli ainoastaan kastettu Herran Jeesuksen nimeen.
Tässä siis on selkeä viittaus, että on mahdollista -
olla pelastunut ilman, että olisi saanut Pyhän Hengen kasteen.
Pyhästä Hengestä sanotaan, että se laskeutui heidän ylleen.
Eli kaste ylhäältä. Niagaran putoukset -kaste.
Jae 17: "Pietari ja Johannes panivat kätensä heidän päälleen, -
ja he saivat Pyhän Hengen.
Kun Simon näki, että ne, joiden päälle apostolit panivat kätensä, -
saivat Hengen, hän tarjosi heille rahaa ja sanoi:
"Antakaa minullekin tuollainen valta..."
Pyhä Henki annettiin apostolien kätten päällepanemisen kautta.
Seuraavassa luvussa Saul kohtaa Jeesuksen Damaskoksen tiellä, -
eikä hän kyennyt enää näkemään, ja hän joutui paastoamaan 3 päivää.
Ananias, joka oli opetuslapsi, ei siis apostoli, -
sai Herralta ohjeen mennä taloon, jossa Saul oli.
Hänen tuli rukoilla Saulin puolesta.
Hän laittoi kätensä Saulin päälle ja tämän näkö palasi.
Sitten Saul vastaanotti Pyhän Hengen kasteen.
Ymmärtäkää, että kätten päällepaneminen ei kuulu vain -
palvelutehtävän omistavalle.
Jos Jumala tahtoo, kuka tahansa voi saada ohjeen laittaa kätensä -
toisen ylle rukouksessa.
Ruth muistutti minua toimistossa istuessamme...
Tämä on epätavallinen tarina.
Olimme Konassa, Havaijilla ja olin ollut erittäin sairaana.
Kävelimme pääkatua pitkin, ja eräs mies tuli luoksemme -
kysyen: "Voitteko rukoilla puolestani? Olen sairaana."
Kysyin: "Mikä vaivasi on?" "Sain sähköiskuja."
Hän oli sähkömies ja oli saanut voimakkaan sähköiskun.
Hänen hartiansa halvaantuivat, hän ei voinut nostaa käsiään.
Olin vastahakoinen rukoilemaan, mutta hän oli sinnikäs.
Niinpä pysähdyimme keskellä katua, erään ravintolan ulkopuolella.
Rukoilimme ja Ruth laittoi kätensä hänen hartioidensa päälle.
Seuraavana päivänä Missionuorten kokouksessa, -
hän nosti kätensä korkealle ylös. Hän oli kokenut ihmeen.
Myöhemmin hän tuli tapaamaan meitä Arizonaan
ja kertoi käyneensä lääkärillä tarkastuksessa.
Lääkäri sanoi: "Olen tutkinut hartiasi, eikä ole mitenkään -
mahdollista, että voisit nostaa kätesi pääsi yläpuolelle."
Joten tässä vain esimerkki siitä, mitä -
kätten päällepaneminen saa aikaan.
Efesoksessa... Olemme katsoneet tätä aiemmin.
Paavali saapui sinne ja löysi eräitä opetuslapsia,
Johannes Kastajan opetuslapsia. Paavali kertoi evankeliumin heille -
ja heidät kastettiin Jeesuksen nimessä -
ja kun Paavali asetti kätensä heidän päälleen, -
he puhuivat kielillä ja profetoivat.
Kätten päällepaneminen on siis raamatullinen tapa välittää -
Pyhän Hengen voimaa.
UT:ssa on viisi tärkeintä esimerkkiä.
Mielenkiintoista on, että helluntai- päivänä sekä Corneliuksen talossa -
Jumala vain suvereenisti vuodatti Hengen.
Muissa kolmessa tapauksessa, eli Samariassa, Sauluksen suhteen, -
ja Efesoksessa Henki annettiin kätten päällepanemisen kautta.
Riippuu siis kuinka Jumala johdattaa.
Olen saanut johtaa tuhansia vastaanottamaan -
Pyhän Hengen kasteen.
Koitan saada ihmiset uskomaan, että jos he etsivät Herraa, -
he saavat myös vastaanottaa.
Laitan toki käteni ihmisten ylle, mutta en useimmiten.
Jumalan armosta olen nähnyt -
tuhansien saavan sen suoraan Herralta.
Jos olet kiinnostunut Derek Princen opetuksista, -
ota yhteyttä ja pyydä tuoteluetteloamme.
Yhteystietomme näkyvät ruudussa.