DEREK PRINCE
DOPET I DEN HELIGE ANDE Del 1
Det finns två sätt att bli nedsänkt.
Det ena är simbassängssättet, då man går ner i vattnet, -
och under vattnet, och sedan kommer upp igen.
Men så har vi "Niagarafallssättet".
Då jag för första gången såg Niagarafallet, tänkte jag: -
"Under det vattenfallet kan man inte vara en sekund utan att bli genomvåt."
Sådant är dopet i den Helige Ande. Varje gång det skildras, -
framgår det att den Helige Ande sänkte sig ner över dem.
Vi talar om två slags dop. Dopet i vatten, -
där man sänks ned i vattnet, och stiger upp ur det.
Och dopet i den Helige Ande, där Anden kommer över en.
I båda fallen är man totalt nedsänkt, omsluten.
Inte bara en del av dig, inte bara bestänkt.
Det är intressant att alla fyra evangelier -
konstaterar att Jesus döper i Helig Ande.
Man har uppmärksammat detta för litet.
Jag ska nu läsa dessa fyra bibelställen.
I Matt 3:11 säger Johannes Döparen: -
"Jag döper er i vatten till omvändelse.
Men den som kommer efter mig är starkare än jag, -
och jag är inte ens värdig att ta av honom sandalerna.
Han ska döpa er i den helige Ande och eld."
I Mark 1:8 läser vi, -
Johannes Döparen säger: "Jag har döpt er med vatten, -
men han ska döpa er i den helige Ande."
Luk 3:16 har följande version.
Johannes Döparen säger: "Jag döper er med vatten.
Men det kommer en som är starkare än jag, -
och jag är inte ens värdig att lossa remmen på hans sandaler.
Han ska döpa er i den helige Ande och eld."
Sedan har vi Joh 1:33.
Här presenteras Jesus officiellt av Johannes Döparen.
Alla fyra evangelierna konstaterar -
att Jesus döper de sina med Helig Ande.
I Johannesevangeliet står det mera. Vi börjar från Joh 1:29.
"Nästa dag såg han Jesus komma, och han sade: -
"Se Guds Lamm som tar bort världens synd!"
Han fortsätter i vers 33: "Jag kände honom inte, -
men han som sände mig att döpa i vatten sade till mig: -
Den du ser Anden komma ner och stanna över, -
han är den som döper i den helige Ande.
Jag har sett det och vittnat: han är Guds Son."
Johannes konstaterar tre saker: Det här är Guds Lamm, -
det är Guds Son, och den som döper i den Helig Ande.
Att Jesus är Guds Lamm, det är bekant för oss.
Men det berättas bara i ett av evangelierna, -
medan det i alla fyra evangelierna står -
att Jesus är den som döper i den Helige Ande.
Det är alltså bland det viktigaste vi bör veta om Honom.
Det är fint att känna Honom som Frälsare och som Guds Lamm, -
men det slutar inte där. Det är också viktigt -
att personligen lära känna Honom, som den som döper i Helig Ande.
Efter sin jordiska tjänst och efter sin uppståndelse -
upprepar Jesus detta löfte i Apg 1:4-5.
Löftet förekommer ofta i evangelierna.
I Apg 1:4-5 säger Jesus: "Lämna inte Jerusalem utan vänta på -
vad Fadern har lovat, det ni har hört av mig.
Johannes döpte med vatten, men ni ska om några dagar -
bli döpta i den helige Ande."
Jesus upprepade löftet som Johannes Döparen hade talat om: -
att Jesus döper i Helig Ande.
Nästan alla bibelkommentarer är ense om -
att Jesu löfte uppfylls på pingstdagen (Apg 2:1-4).
Jag ska läsa vad Bibeln säger -
och kort förklara vad det innebär.
Vi läser från Apg 2:1. "När pingstdagen kom -
var de alla samlade.
Då hördes plötsligt från himlen ett dån som när en våldsam storm drar fram, -
och det fyllde hela huset där de satt.
Tungor som av eld visade sig för dem och fördelade sig -
och satte sig på var och en av dem.
Alla uppfylldes av den helige Ande och började tala -
främmande språk, allteftersom Anden ingav dem att tala."
Upplevelsen har tre faser.
För det första, var det ett dop.
Den Helige Ande kom från ovan och omslöt dem.
Hela platsen fylldes av Andens närvaro.
För det andra, fylldes var och en personligen av den Helige Ande.
Det var inte bara en kollektiv upplevelse, -
utan något var och en upplevde personligen.
För det tredje, var det ett övernaturligt flöde.
Detta är i linje med Matt 12:34.
Sista delen av Matt 12:34.
Jesus säger: "Vad hjärtat är fullt av, det talar munnen."
Jag säger det så här: När hjärtat är fyllt -
flödar det över, genom munnen, som tal.
I Nya Testamentet berättas på många ställen -
om människor som blir fyllda av Helig Ande.
Det resulterade varje gång i att personen började tala, -
antingen profetiskt tal eller tungotal.
Detta är en allmän princip: Munnen talar, vad hjärtat är fullt av.
När hjärtat är fullt av något, kommer det fram i talet.
Så skedde på pingstdagen.
När de var fyllda började de tala.
De talade med nya tungomål aneftersom Anden ingav dem att tala.
Det är viktigt att förstå att Gud och människa här måste samarbeta.
Gud fyllde dem, men de började tala.
Den Helige Ande utförde inte talandet.
Människorna talade, Anden gav dem språket.
Med min bakgrund i pingströrelsen har jag hört många säga: -
"Broder Prince, jag vill att Gud gör allt."
Jag mötte en man, som hade väntat i 25 år.
Han sade: "Jag väntar att Gud gör allt."
Jag sade: "Då får du vänta resten av livet, det är inte bibliskt."
Gud gör sin del, och du måste göra din.
Du ska tala, Gud ger dig språket, tungotalet.
"[De] började tala främmande språk, -
allteftersom Anden ingav dem att tala."
Det är sant att de väntade till pingstdagen.
Det står inte att någon efter det väntade på den Helige Ande, -
för den Helige Ande hade redan blivit given.
Jag ska tala om hur Paulus beskriver detta.
Jag läser 2 Korintierbrevet 1:21-22.
"Det är Gud som befäster oss och er i Kristus -
och som har smort oss. Han har även satt -
sitt sigill på oss och gett oss Anden som en garant i våra hjärtan."
Den Helige Ande är både ett sigill och en garanti.
I Efesierbrevet 1:13-14 använder han ett liknande språk.
"I honom har också ni, när ni hörde sanningens ord, -
evangeliet om er frälsning, i honom har också ni, när ni kom -
till tro, fått den utlovade helige Ande som ett sigill.
Anden är ett förskott som garanterar vårt arv, -
att hans eget folk ska befrias, till hans ära och pris."
I marginalen står det "garanti = handpenning".
Man kan både se och höra dopet i den Helige Ande.
Det sker inte bara invärtes, så att inte andra kan se det.
Paulus säger här två saker: Anden är ett sigill och en handpenning.
Framför allt är Han ett sigill.
Du tillhör redan Jesus, men nu blir det offentligt bekräftat.
Han sätter sitt offentliga sigill på er.
Kommer ni ihåg då man sände rekommenderade brev?
Breven skulle signeras med vax. Minns ni det?
Så skulle man slå en stämpel på.
Den Helige Ande är ett sigill, ett hett vax.
Sedan slår Jesus sin stämpel på, och ni är som rekommenderade brev.
Ni blir också behandlade med större omsorg än vanliga brev.
Då ni döpts i den Helige Ande, är ni rekommenderade brev .
Ni får särskild uppmärksamhet av det himmelska postkontoret.
Det andra ordet är handpenning eller insats.
Jag är intresserad av språk.
På hebreiska är ordet "arabon".
På arabiska är det "arabon", -
och på swahili "arabooni".
De använder alltså alla samma ord.
Jag talade arabiska då jag bodde i Jerusalem, med min första fru.
Jag minns då vi 1947 hade flyttat till ett nytt hus i Jerusalem.
Vi behövde gardintyg.
Vi gick till Gamla stan och hittade en gardinförsäljare.
Vi hittade vad vi ville ha.
Vi behövde ca 20 meter -
och priset var kanske 5 dollar per meter.
Sammanlagt alltså 100 dollar.
Vi sade till mannen att vi inte hade hela summan med oss, -
men att vi skulle ge en femtedel av priset som handpenning.
På arabiska är handpenning "arbon".
Vi sade: "När vi har betalat hand- penningen måste du komma ihåg: -
gardinerna tillhör oss, de måste sättas åt sidan, -
du kan inte sälja dem till någon annan.
För det andra: Handpenningen är vår garanti på att vi -
kommer med resten av pengarna och hämtar tyget.
Så är det med dopet i Anden, Jesus har gett handpenningen för er, -
ni kan inte mera bli sålda åt någon annan och -
det är Hans garanti: "Jag kommer tillbaka och hämtar dig."
"När jag kommer tillbaka, betalar jag resten, och du är evigt min."
Vilken levande bild det är av Andedopet.
Vad är ett sigill? Det kan man diskutera.
Jag anser att Nya Testamentet endast talar om ett sigill -
och det är tungotalet som den Helige Ande inger.
Det finns kulter, som rastafari, -
där medlemmarna talar i tungor.
Det här kan förskräcka. "Hur vet jag att jag får det som är rätt?"
Jesus sade: " Om du är Guds barn och du ber din himmelske Fader -
om bröd, ger Han dig inte en orm."
Om du ber om det rätta, har Gud garanterat -
att du får det rätta. Du behöver inte vara rädd.
Om du inte är ett Guds barn, gäller inte löftet.
Du måste vara ett Guds barn.
Jesus sade att om ni ber Fadern om den Helige Ande ska Han ge den.
Sigillet är synligt, det kan höras, och det är offentligt.
Ett sigill är inte hemligt, -
för då skulle det inte fylla sin funktion.
Sigillet är enligt Apg 2, att de alla började tala -
andra tungomål, med ord som Anden gav dem.
Jag vill säga fyra saker om det.
För det första: Apostlarna fick själva detta sigill.
Jesus uppmanade dem att vänta i Jerusalem -
tills löftet skulle gå i uppfyllelse. Så de väntade i tio dagar.
När den Helige Ande kom och de talade i tungor -
behövde de inte längre vänta. De hade mottagit sigillet.
För det andra: det var det sigill de godkände i andra.
Vi ska strax se på en betydelsefull händelse.
För det tredje: De bad inte mera om något annat sigill.
Jag upprepar detta, för det är viktigt.
Det är många som frågat: -
"Hur kan jag veta att jag blivit döpt i den Helige Ande?
Jag har haft olika upplevelser, jag har bett, men hur vet jag?"
Mitt svar är: "Du vet, då du får sigillet."
När du börjar tala i tungor, som Anden inger dig, -
då har du fått det, eller rättare sagt, Honom.
För du har tagit emot en person.
Jag upprepar dessa tre saker. 1) Sigillet som apostlarna fick.
2) Sigillet de godkände hos andra.
3) De bad aldrig om ett annat sigill.
Nya Testamentet ger oss inte något annat sigill.
Vi bjuds inte på andra alternativ.
Vi ska se vad Jesus sade -
i Lukasevangeliet 24:52-53, -
efter uppståndelsen, då Han tog avsked av sina lärjungar.
"De tillbad honom..." Förlåt mig.
Jag vill dela med mig av en annan tanke.
Många har sagt: "Jag var så lycklig, jag fylldes med glädje -
jag prisade Herren hela tiden, var inte detta sigillet?"
Inte enligt NT. Det är underbart att bli fylld med glädje -
och att prisa Herren, men det är inte sigillet som NT talar om.
Jag vet det, för efter Jesu uppståndelse, -
det står i slutet av Lukasevangeliet, -
då Han blivit upptagen till himlen: -
"De tillbad honom och vände tillbaka till Jerusalem -
i stor glädje. Och de var ständigt i templet -
och prisade Gud." De hade alltså en stor glädje, -
de prisade ständigt Gud, men sigillet hade de ännu inte.
Sigillet fick de på pingstdagen. Jesus uppmanade dem att vänta.
De behövde aldrig vänta mera efter att den Helige Ande kom -
och de talade i tungor.
I Apostlagärningarna finns en berättelse, som visar detta.
Den finns i slutet av Apg 10.
Petrus blev på övernaturligt vis ledd till Cornelius hus.
Han ville inte gå dit, för det var inte tillåtet för en jude -
att besöka hedningarnas hem eller att äta med dem.
Manad av Gud gick han, och tog med sig sex judiska bröder.
Han ville ha vittnen.
Medan Petrus talade om Jesus... I Apg 10:44 står det: -
"Medan Petrus ännu talade -
föll den helige Ande över alla som hörde ordet."
Det är intressant att se, vart han kommit i sin predikan.
I föregående vers säger han: "Om honom vittnar alla profeterna att -
var och en som tror på honom får syndernas förlåtelse -
genom hans namn."
Människorna trodde, och fick förlåtelse för sina synder.
När de fått förlåtelsen, kom den Helige Ande över dem.
"Medan Petrus ännu talade föll den helige Ande -
över alla som hörde ordet."
Alla de judiska trosbröderna som kommit med Petrus var häpna -
över det att den Helige Ande kommit över hedningarna.
De trodde ju att evangeliet var endast för judarna.
De trodde inte att hedningar kunde bli kristna.
Men när de hörde dem tala i tungor var saken klar.
De trodde när de hörde hedningarna tala i tungor och prisa Gud.
Annat bevis fanns inte, och de bad inte heller om något.
I dag skulle någon säga: "De borde ha väntat -
i sex veckor och sett om det syntes någon frukt."
Nu talar vi inte om frukt, utan om en gåva. Det är skilda saker.
Båda är viktiga.
Gåvan får man genast, med en gång.
Frukt kommer efter en lång växtprocess.
Ni har nyss firat jul, och hade kanske en julgran.
Och ni satte gåvorna under granen.
De som skulle få gåvorna kom och tog dem. Det var allt.
En gåva tas emot med en gång.
Frukten däremot växer, det är en process som tar tid.
Frukten är viktig, men förväxla den inte med en gåva.
Vi talar om den Helige Andes gåva, -
något som kan tas emot med en gång.
Petrus svarade angående hedningarna i Cornelius hus: -
""Ingen kan väl hindra att de döps med vatten, -
när de har fått den helige Ande precis som vi?"
Han gjorde ingen skillnad mellan dem, och det som hände på pingsten.
Senare säger han till sina judiska trosbröder -
som kritiserade honom. (Apg 11:15): -
"Och när jag började tala föll den helige Ande över dem, -
så som han föll över oss under den första tiden."
Det nämns inte om någon stark vind i Cornelius hus, -
inte heller sågs lågor av eld, men gemensamt för händelserna var -
att de alla började tala i tungor.
Jag tror inte att detta kan ifrågasättas.
Detta var sigillet, som apostlarna fick, -
och som de godkände hos andra. De bad aldrig om ett annat sigill.
Jag kan inte hitta något annat sigill i Nya Testamentet.
Jag vet, att tungotalet ibland -
anses vara något konstigt och främmande.
Att det inte är renlärigt, kanske rentav demoniskt.
Jag minns en evangelisk pastor -
som vägrade gå på samma sida av gatan som jag, -
för han visste att jag talade i tungor.
Jag förlåter honom, men jag delar inte hans åsikt.
Gud sätter ibland en stötesten, i samband med en ny erfarenhet, -
för att pröva oss, om vi tar det på allvar.
Människor som ivrigt talar ett språk de aldrig lärt sig -
kan väcka anstöt hos andra.
Vi med anglosaxisk, europeisk, amerikansk bakgrund -
har fått en helt felaktig bild av kristendomen.
För det första, anser vi den vara mycket högtidlig.
I kyrkan talar man inte högt.
Man sjunger hymner, men är inte särskilt glad.
En sådan bild fick jag själv när jag växte upp.
Jag besökte kyrkan åtta gånger i veckan under tio års tid, -
så jag har erfarenhet.
Men det är inte bibliskt.
Många av oss lider, då vi inte är fria -
att uttrycka det som Gud gör i oss.
Människorna i Bibeln grät, ropade, suckade, klappade i händerna, -
dansade och sjöng. De var entusiastiska.
Det är den Helige Ande, som gör oss entusiastiska.
Ruth och jag citerade i början Rom 15:13: -
"Må nu hoppets Gud fylla er med all glädje och frid i tron, -
så att ni överflödar i hoppet genom den helige Andes kraft."
Vad ger oss ett överflödande hopp? Den Helige Andes kraft.
Hur många av er har ett överflödande hopp?
Hur många av er är entusiastiska över Jesus?
Hur många bara bubblar av glädje? Det borde vi göra.
Den här högtidliga värdigheten har inget att göra med NT.
Jag återkommer till några exempel. Vi fortsätter.
Dopet i den Helige Ande sker i Nya Testamentet på två sätt.
Anden faller över människorna, direkt från himlen, -
som på pingsten, i Cornelius hus.
Det andra sättet är genom handpåläggning.
Det skildras på tre ställen i Apg 8:14-19.
Det här är i Samarien.
"När apostlarna i Jerusalem fick höra -
att Samarien hade tagit emot Guds ord, -
sände de dit Petrus och Johannes. Dessa kom ner och bad -
för dem att de skulle få den helige Ande..."
De trodde och de var döpta.
De var frälsta men hade inte tagit emot den Helige Ande.
Apostlarna nöjde sig inte med att människorna blivit frälsta.
De ville ha mer.
"...eftersom Anden ännu inte hade fallit över någon av dem.
De var bara döpta i Herren Jesu namn.
Apostlarna lade då händerna på dem, och de tog emot den helige Ande."
Här kom Anden genom andra troende, genom handpåläggning.
I följande kapitel läser vi om Saul, senare Paulus, i Damaskus.
Ananias sändes till Saul, han lade händerna på honom -
för att Saul skulle bli helad och och få den Helige Ande.
Paulus fick dopet genom Ananias handpåläggning.
Om du är intresserad av Derek Princes undervisning, -
tag kontakt och be om vår katalog.
Våra kontaktuppgifter syns på rutan.
Översättning: Kirsti Reponen Himlen TV 7