Derek Prince'i Teenistus
Usk ja teod
Osa 2/2
Vaatame 1Kr 15:56 - jällegi üks hämmastavaid ütlusi:
"Aga surma astel on patt, ent patu vägi on Seadus."
Paulus jätkab Rm 7, et Seadus on täiuslik.., probleem on meis.
Seadus töötab väljastpoolt: "Tee seda, ära tee teist."
Sa teed selle järgi ja toetud niiviisi oma jõule. See ongi probleem.
Sest sul pole võimet teha õigesti ja vältida valet.
Me lihaliku loomuse olemus on loota iseendale ja mitte usaldada Jumalat.
See läheb tagasi Eedeni aeda.
Millega Saatan motiveeris? "Saad Jumala sarnaseks!"
Selles pole midagi valet. Milles oli probleem?
Nad oleksid Jumala sarnased ilma Jumalale lootmata.
Nad sõltuksid hea ja kurja tundmisest.
See on inimkonna ja religioossete inimeste põhiprobleem -
tahame olla Jumala moodi, kuid ei taha Temast sõltuda.
Patu olemus on keelduda Jumalast sõltumast - see on patu põhiolemus.
See pole mingi patune tegu, mille teed,
vaid eneseletoetuv suhtumine, mis jätab Jumala armu oma elust välja.
Usun, et see on raskeim asi, millega Jumal peab meis tegelema -
see oma iseteadlik suhtumine - saan ise hakkama, ma ei vaja Jumalat.
See on mu arvamus, aga universumis on ainult 2 tüüpi olevusi,
kes tahtsid olla Jumalast sõltumatud.
1. Langenud inglid, kes ühinesid Saatanaga ta vastuhakus,
2. inimkond.
Mitte keegi teine ei taha olla Jumalast sõltumatud -
linnud ei taha olla sõltumatud, loomad, kalad, tähed ei taha -
nad sõltuvad kõik rõõmsalt Jumalale.
Meie aga - langemise ja lihaliku olemuse tõttu, mille pärisime -,
ei taha sõltuda Jumalast.
Meile meeldib öelda, et sain ise hakkama, ei vajanud Jumalat.
Kallis sõber, vajad hädasti Jumalat.
Kõige rohkem vajad Teda siis, kui arvad, et ei vaja Teda.
Kui analüüsid omaenda kristlikku kogemust, leiad,
et iga probleem, mida endas kogesid, sai alguse sellest,
et üritasid seda ise lahendada, et keeldusid sõltumast Jumala armust.
Mõned aastad tagasi oli Ruth haiglas, lõikust ootamas.
Ta oli väga nõrk. Ta tahtis Piiblit lugeda, kuid ei suutnud.
See oli katoliiklik haigla.
Muide, kui peaksin valima haigla Ameerikas, valiksin katoliikliku -
seal on vähemalt natuke kaastunnet järel, paljudes teistes väga vähe.
Uus-Meremaal on võib-olla teisiti.
Ruth oli selles katoliiklikus haiglas.
Vanemõde, üle 70 a, külastas uusi patsiente.
Ta nägi Ruthi, kel oli Piibel, kuid ei jaksanud seda lugeda.
See kallis õde pakkus oma abi. Ruth palus tal Piiblit lugeda.
Õde küsis: "Mida sa tahtsid lugeda?" - "Fl 2."
Õde vastas: "Selle kirjakohaga pühitseti mind nunnaks."
Siis jagas see katoliku õde ühte seika.
Ta osales ühel konverentsil, kus kõnelejaks oli Trapistide ordu munk.
Trapistid ei tohi oma kloostris rääkida, neil on vaikimise vanne.
Aeg-ajalt lubatakse nad välja, ja siis võivad nad õpetada,
mida on vaikuses õppinud.
See trapistist munk õpetas katoliku õdesid.
Munk ütles järgmist, ja see õde rääkis seda Ruthile.
See õnnistab mind, see näitab, et kui Jumal tahab midagi näidata,
siis Ta ka teeb seda.
Siin on munk, kel pole luba rääkida, õpetab käputäit nunnasid.
Kuid see sõnum jõudis minuni, mina salvestan selle ja levitan üle maailma.
Kes selle planeeris? Ainult Jumal.
See trapistist munk ütles õdedele järgmist:
"Palveta, et igatseksid olla mitte lugupeetud, mitte sõltumatu
ja mitte kontrollida."
Kas palvetaksid nii?
Olen selle üle palju mõelnud.
Mitte olla lugupeetud - see pole minu jaoks raske.
Mitte olla sõltumatu - mõistan, et sõltumatus on viga..
Kindlustatud - mitte olla kindlustatud! Vabandust, eksisin.
Mitte olla lugupeetud, mitte olla kindlustatud, mitte omada kontrolli.
Viimased 2 valmistasid mulle raskust.
Kas võin tõesti igatseda, et ma poleks kindel.
Hästi, mu kindlus on Issandas.
Aga siis mitte omada kontrolli - see on raskeim mu jaoks.
Kas tõesti igatsen, et ei omaks kontrolli.
Teisisõnu, kas olen tõesti nõus laskma Jumalal asju kontrollida.
See on arm, kui Jumala käes on kontroll.
Õnnistan seda kallist nunna, loodan, et ta on veel elus.
Tänan teda, mis ta Ruthi kaudu andis mu mõtlemisse.
Näen, et see on inimkonna põhiline probleem -
soov omada kontrolli, olla kindlustatud, mitte sõltuda.
Patu põhiolemus on olla universumis, mille lõi armastav, tark Jumal,
kuid olla Temast sõltumatu.
Ärge öelge, et teil pole kunagi seda probleemi olnud.
Pole ühtki meist, kes oleks alati olnud heal meelel sõltuv Jumalast,
lasknud Jumalal omada kontrolli.
See on tõeline usus käimine, armus käimine.
Seda ei saavuta mõne tunniga. Mul on läinud üle 50 a, ja pole veel kohal.
Kuid olen lähemal kui varem, julgustan sind sellega.
Lähme edasi. Seadus õhutab üles pattu. Miks?
Sest see ütleb: "Saad hakkama, lase edasi! Looda enda peale!
Pead ainult neid reegleid täitma."
See meelitab sind enesele lootma, endast sõltuma. Nii Seadus petabki.
Kuid Seadusel pole midagi viga. Paulus jätkab, et Seadus on hea,
täiuslik, sel pole midagi viga. Probleem on meis.
Oma lihalikus loomuses on meil soov olla iseseisev.
Enamik teist on vaadanud last, tundub, et 2 a tuleb see soov eriti esile.
Ütled armsale 2-aastasele: "Tule siia!" Ja ta kõnnib vastassuunas.
See on me vana lihalik loomus. Seadus on Jumala diagnostika,
et see probleem esile tuua.
Kui lähed arstile ja kaebad kõhuvalu, ta ei haaraks lihtsalt tablette,
vaid üritaks välja selgitada kõhuvalu põhjuse.
Teisisõnu, enne kui ravimi välja kirjutaks, leiaks ta diagnoosi.
Jumal tegeleb meiega samamoodi, Ta ei paku meile ravimit
enne probleemi diagnoosimist. Siis teame, kui väga ravimit vajame.
Rm 10:4 "Sest Seaduse lõpp on Kristus, õiguseks igaühele, kes usub."
Kui saad usklikuks Jeesusesse, siis on see Seaduse lõpp,
mitte igas mõttes, vaid Seaduse lõpp õiguseks.
Selleks, et saavutada õigsus Jumala ees, pani Kristus lõpu Seadusele.
Kui Ta suri - sellega oli kõik. Kui Ta surnuist äratati,
andis Ta uue viisi saada õigeks Jumala ees - see pole Seaduse pidamine.
Kristus on Seaduse lõpp õigsuseks, mitte lõpp osana Jumala Sõnast,
või osana Iisraeli ajaloost või näitena, kuidas Jumal inimestega tegeleb -
selles mõttes on Seadus alles.
Kuid Seadus kui viis õigeks saada - sellele tegi Kristuse ristisurm lõpu.
Vaatame Galaatia kristlaste näidet. See on huvitav kiri.
Kui vaadata seda teoloogiliselt, ja küsiksin,
mis probleemiga Paulus tegeleb seal, võid öelda, et käsumeelsusega -
see on ametlik teoloogiline kirjeldus sellele.
Enamik Pauluse kirjad algavad särava tänuga Jumalale kõige hea eest,
isegi Korintose kogudusele, kus mees elas oma isa naisega ja
kus oldi armulaual purjus - Ta alustab siiski suure tänutundega
Jumala armu eest.
Kuid galaatlastega tegeledes on ta n-ö nii endast väljas,
et ei täna hetkekski Jumala armu eest. Mis oli galaatlaste probleem?
Mitte purjutamine, ebamoraalsus, vaid käsumeelsus.
Paulus pidas seda palju tõsisemaks ohuks nende heaolule
kui ebamoraalsus või purjutamine.
Mõistke, ma ei ütle, et Jumal sallib ebamoraalsust või purjusolemist,
kuid neid on palju lihtsam lahendada kui käsumeelsust,
sest see on nii vaevumärgatav, näeb nii hea välja, tunneme end nii õigena,
et sellest on raske vabaneda.
Paulus ütleb Gl 1:6 "Imestan, et nii ruttu pöördute ära temast..
..mingi teistsuguse evangeeliumi poole. Mingit teist evangeeliumi pole,
on vaid mõningaid, kes teid segadusse ajavad
ja tahavad Kristuse evangeeliumi pahupidi pöörata."
Tal polnud midagi head öelda, ainult hämmastus,
et nad nii ruttu ära pöördusid. Mille poole?
Käsumeelsuse. Reeglite pidamise - uskudes, et saavad selle läbi õigeks.
Gl 3 naaseb selle teema juurde, Gl 3:1-3.
"Oh mõistmatud galaatlased, kes on teid ära sõnunud..?"
Mäletan, kui aastaid tagasi seda salmi lugesin ja äkitselt mõistsin,
et nelipühilased või karismaatilised kristlased võivad olla ära sõnutud,
sest pole küsimustki, et nad olid karismaatilised.
See lahendas suure probleemi mu jaoks - selgitas üht olukorda,
mis oli tekkinud koguduses, kus olin pastoriks olnud.
Ei taha sellel peatuda, kuid tahan näidata, et see on võimalik,
mõnes kohas lausa üsna tõenäoline.
"Oh mõistmatud galaatlased, kes on teid ära sõnunud,
teid, kelle silme ette Jeesus Kristus oli joonistatud ristilööduna?"
Paulus ütles: "Tõin teile Kristuse sõnumi, joonistasin ta te ette
surnuna te pattude eest.
Kuidas võisite sellest eemalduda mingi muu õigsuse juurde?"
"Tahan te käest teada ainult seda, kas saite Vaimu Seaduse tegude tõttu
või ususõnumi kuulamise tõttu."
Ristiti teid Püha Vaimuga, kuna täitsite reegleid või kuulsite sõnumit
ja võtsite usus vastu.
Las ma küsin teilt: "Kas siin on keegi, kes ristiti Püha Vaimuga
reeglite täitmise tõttu?" Vastus on: "Mitte keegi."
Peame seda meeles pidama.
Me ei saanud päästetud ega Püha Vaimuga ristitud reegleid täites,
saime need ususõnumi kuulamisest.
Kuulasime ususõnumit, uskusime seda ja võtsime vastu.
Edasi: "Kas te olete nii mõistmatud? Te alustasite Vaimus,
kas tahate nüüd lõpetada lihas?"
Kui seda nii vaadata, on see rumalus.
Kui vajasid Püha Vaimu õigsusetee algul,
kuidas saaksid nüüd temast mitte sõltuda?
Kuidas võiksid iialgi loota omaenda väikestele reeglitele?
Väga reaalne.
Gl 3:10 ".. kõik need, kes rajavad end Seaduse tegudele, on needuse all,
sest on kirjutatud: "Neetud on igaüks, kes ei püsi kõiges,
mis kirjutatud Seaduse raamatusse.."
Kui tahad saada õigeks Seadusest, pead pidama kogu Seadust, kogu aeg.
Kui püüad seda pidada ja ei pea kogu Seadust, satud needuse alla,
sest "neetud on igaüks, kes ei püsi kõiges, mis kirjas selles Seaduses."
Kas karismaatilised usklikud võivad sattuda needuse alla?
Väga võimalik. Tean seda omast kogemusest.
Tahan teile öelda, see ei ole miski kaugest minevikust,
see on toimumas ka tänapäeval.
Inimesed, kes alustavad Vaimus,
ja siis üritavad saada õigeks lihaliku loomuse läbi, satuvad needuse alla.
Arvan ise, et suur osa kogudusest on needuse all.
Annan veel ühe kirjakoha, Jr 17:5: "Nõnda ütleb Issand:
'Neetud on mees, kes loodab inimeste peale, kes peab liha oma käsivarreks
ja kelle süda lahkub Issandast.'"
Kuna seal ütleb, et ta süda lahkub Issandast, on selge,
et tal oli suhe Jumalaga.
Kuid kui tal juba oli see suhe, hakkas ta lootma inimestele, iseendale,
ja ta süda eemaldus Issandast.
Arvan, et see on juhtunud enamusele koguduses.
Ma ei nimeta nimesid, kuid enamus olulisemaid konfessioone koguduses,
mida teame, alustati Püha Vaimu suveräänse töö, Jumala armu läbi.
Nad poleks sellest lahus midagi saavutanud.
Kuid paljud neist jätkavad Jumala armus täna? Ütleksin, et väga vähesed.
Nad on toonud end needuse alla, vastavalt Jr 17:5:
"Neetud on mees, kes loodab inimeste peale, kes peab liha oma käsivarreks."
3Ms 11:44 ja 1Pt 1:16 on meil käsk: "Ole püha."
See on käsk Jumalalt. Kui loed seda 3Ms 11,
on see väga põhjaliku seaduste rea lõpus, mida võib süüa, mida mitte.
Kui tahad olla püha, pead kõiki neid reegleid pidama.
1Pt 1 pole see seotud ühegi reegliga. Sõnum on: "Ole püha."
See on sõnum Jeesuselt: "Las mina elan oma pühaduse välja sinus."
Täiesti erinev. Ei toetu enam oma jõule, vaid Jumala armule, Jeesusele
asjus, mida me ise ei suuda. Sul on valik.
Meil on veel natuke aega vaadata asja positiivset külge.
Vaatame Rm 8:3-4 "Sest seda, milleks Seadus oli võimetu,
kuna see oli jõuetu inimloomuse tõttu.." Seadusel pole midagi viga,
vaid meie oleme nõrgad. "..milleks Seadus oli võimetu..
on teinud Jumal, kes mõistis patu inimeses surma,
läkitades oma Poja patuse loomuse sarnasuses ja patu pärast.."
Mis on positiivne? "..et Seaduse nõuded oleksid täidetud meis,
kes me ei käi oma loomuse, vaid Vaimu järgi."
See tõstatab "tuhande dollari küsimuse":
Mis on Seaduse õigsuse nõuded? Oled mõelnud?
Võin vastata teile ühe sõnaga, 8 tähega sõna.
Armastus. Armastus on Seaduse õigsuse nõue.
Näitan teile kiiresti mitme kirjakohaga ja siis lõpetame.
Mt 22, Jeesust küsitles advokaat, teate millised nad on, salm 35:
"Üks seadusetundja nende seast küsis teda kiusates:
"Õpetaja, milline käsk Seaduses on suurim?"
Konkreetne küsimus ja Jeesus andis kohese konkreetse vastuse:
"Jeesus vastas talle: 'Armasta Issandat, oma Jumalat,
kogu oma südamega, kogu oma hinge ja mõistusega!
See ongi suurim ja esimene käsk. Teine on selle sarnane:
Armasta oma ligimest nagu iseennast..'" Mis on võtmesõna?
Armastus - Jumala ja ligimese vastu.
"Neis kahes käsus on koos (ripuvad) kogu Seadus ja Prohvetid."
Kui mul oleks palav ja tahaksin pintsaku ära võtta,
siis oleks mul nagi vaja, kuhu see riputada.
Nagi peaks olema seal enne, kui pintsakut riputan.
Need käsud on see nagi, mille küljes kogu Seadus ja Prohvetid ripuvad.
Teisisõnu, kui oled lugenud kogu Seadust,
siis see ütleb: "Armasta Jumalat, armasta oma ligimest."
See on Seaduse õigsuse nõue.
Rm 13:8-10 "Ärgu olgu teil ühtki muud võlga kellegi vastu
kui ainult võlg üksteist armastada;
sest kes armastab teist, on Seaduse täitnud."
Usun võlast vabaks olemisse. Kuid on üks võlg, millest ei saa vabaks.
Mis see on?
Armastada kaaskristlasi, kaasinimest. Olen selle jätkuvalt võlgu.
Paulus jätkab: "Sest käsk: 'Sa ei tohi rikkuda abielu,
sa ei tohi tappa, varastada, himustada',
ja mis tahes muu käsk on kokku võetud selles sõnas:
'Armasta oma ligimest nagu iseennast!'
Armastus ei tee ligimesele kurja. Nii on armastus Seaduse täitmine."
Gl 5:14, imeline, kuidas Rm ja Gl nagu käivad kokku.
Gl 5:14 "Sest kogu Seadus sisaldub täielikult ühes lauses:
'Armasta oma ligimest nagu iseennast!'"
Natuke eespool Gl 5:6 "Sest Kristuses Jeesuses ei maksa ümberlõikamine
ega ümberlõikamatus, vaid usk, mis on tegev armastuse läbi."
Kuidas usk toimib? Armastuse läbi.
Jaakobus ütleb, et usk ilma tegudeta on surnud,
ja usk toimib armastuse läbi. Jõuame sellise võrrandini:
Usk ilma armastuseta on surnud.
See on okeeriv väide, kuid tõde.
Sul võib olla kogu usk, kuid kui su elus pole armastust,
on see surnud usk.
1Tm 1:5 "Selle korralduse eesmärk on armastus puhtast südamest ja
heast südametunnistusest ja siirast usust.
Mõned neist on kaldunud kõrvale ja hakanud lobisema.."
NAS Piibli tõlge ütleb: "Meie õpetuse eesmärk on armastus."
Kui lugesin seda, mõtlesin: "On see tõesti minu õpetuse eesmärk?
Kas mu siht on toota armastavaid inimesi?"
Mõtlesin mõnedele inimestele mu teenistuses, ja ma polnud nii kindel.
Kuna olen põhiliselt õpetaja. Õpetaja annab edasi teadmisi.
Teate, mis teadmised teevad? See teeb inimesed uhkeks.
Püüan, kuidas vähegi suudan, õpetada ilma, et kasvataksin uhkeid inimesi.
Pean vaatama tagasi, keda olen õpetanud ja tõdema,
et ei saanud väga hästi hakkama.
Me õpetuse eesmärk on armastus. Paulus ütleb, et kui eemaldud sellest,
siis kogu su töö on tühi loba.
Mõtleme hetkeks koguduse üle. Kui palju tühja juttu seal on?
Kui palju jutlustamist ja õpetamist, mis ei tooda armastust?
Kõik raisatud pingutus, ebaefektiivne.
Kui oled mingiski teenistuses, tahan sulle väljakutse esitada,
analüüsi oma motiive, mida tahad toota?
Teiseks, kui su siht on toota armastust, kas see õnnestub?
Kui su eesmärk pole armastus, siis kogu su jutt on tühjad sõnad.
See on karm väide, kas pole.
Seadus motiveerib meid hirmu läbi, Jeesus motiveerib armastuse läbi.
Ta ütleb: "Kui armastad mind, siis sa pead mu käsusõnu."
Hirm ei tooda sellist tulemust.
On palju religioone, mis motiveerivad inimesi hirmu läbi,
ja toodavad kohutavaid tulemusi, k.a mõned kristluse vormid.
Tahan veel öelda, et sõnakuulelikkus armastusele on kasvav.
Sa pole armastuses täiuslik, hästi. Ühine minuga, mina ka ei ole.
See ei tähenda, et ma pole õige. Sest kuni me saavutame eesmärgi,
arvestatakse usk meile õiguseks.
Kuni jätkad uskumist, arvestatakse su usk sulle õiguseks.
Seda illustreerivad imehästi Jeesuse sõnad Peetrusele viimsel söömaajal:
"Peetrus, sa salgad mind kolm korda." - "Mitte mingil juhul."
Jeesus ütles: "Olen palvetanud su eest, et su usk ei lõpeks ära."
Mis on kõige tähtsam? Et me usk meid alt ei veaks.
Võib-olla teeme palju vigu, isegi pattu.
Me pole veel pärale jõudnud, me pole täiuslikud.
Kuid kui usume edasi, siis arvestatakse usk meile õiguseks
kuni jõuame pärale.
Lõpetan Jk 1:25, armastan seda kirjakohta.
"Kes on aga kummargil vaadanud vabaduse täiuslikku seadusse
ja sellesse ka jääb, pole unustav kuulja, vaid tegude tegija -
see on õnnis oma tegemises."
Mis on vabaduse täiuslik seadus? Armastus.
Kui tõesti armastad, siis oled sa ainus tõeliselt vaba inimene.
Sest võid alati teha, mis soovid. Võid alati inimesi armastada.
Tõlge: Riina Karik