DEREK PRINCE: ATT BYGGA PÅ KLIPPAN
GENOM OMVÄNDELSE TILL TRO DEL 2
Jesu budskap förblev oförändrat intill det sista.
I Lukas 24 gav Jesus befallningar åt sina lärjungar.
Lukas 24:46-47.
Detta skedde efter uppståndelsen, innan Han blev upptagen till himlen.
"Och han sade till dem: "Det står skrivet -
att Messias ska lida -
och på tredje dagen uppstå från de döda, -
och att omvändelse och syndernas förlåtelse ska -
förkunnas i hans namn för alla folk, med början i Jerusalem."
Omvändelse och syndernas förlåtelse går hand i hand.
Detta budskap skulle predikas för Jerusalem och alla folk.
Omvändelsen och sedan syndernas förlåtelse i Hans namn.
Den Helige Ande blev utgjuten över församlingen på pingstdagen.
En stor skara judar samlades för att se vad som höll på att ske.
Petrus höll sitt berömda tal, som vi kan läsa i Apg 2.
Åhörarna var övertygade och frågade: "Vad ska vi göra?"
Det var första gången, -
syndare ställde denna fråga till församlingen.
Jag läser svaret i Apg. 2:37: -
"När de hörde detta högg det till i hjärtat på dem, -
och de frågade Petrus och de andra apostlarna: -
"Bröder, vad ska vi göra?"
Om man ärligt vill veta vad som är Guds vilja, -
visar Gud det klart och lämnar intet rum för tvivel.
Det är inte svårt för Gud att ge svar.
Det är svårare att få dig till en plats, -
där du vill veta och verka enligt Guds vilja.
När folket kom till kännedom om sin synd och frågade vad de skulle göra -
sade Petrus, Guds och församlingens talesman, klart och tydligt: -
"Omvänd er."
Omvändelsen ska ske först.
[O]ch låt er alla döpas i Jesu Kristi namn, så att era synder blir förlåtna.
Då får ni den helige Ande som gåva."
1.Omvändelse 2. dopet i vatten och 3. den Helige Andes gåva.
Guds dagordning har inte förändrats, den är densamma än i dag.
Församlingen ska predika detta budskap: -
"Omvänd dig, låt döpa dig i vatten och ta emot den Helige Andes gåva."
Pingstdagens under fortsätter där detta budskap blir förkunnat.
Människan omvänder sig, blir döpt och får den Helige Andes gåva.
Jag har många gånger sett -
hur den som stiger upp ur dopgraven blir fylld av den Helige Ande.
Vi får inte vattna ur detta budskap.
Vi är tillåtna att predika endast Nya Testamentets budskap: -
"Omvänd dig, låt döpa dig och ta emot den Helige Andes gåva."
Gud har inte förändrat sig, inte heller har budskapet ändrats.
I många fall är det församlingen som har förändrats.
Från Apostlagärningarna och framåt kan jag inte hitta någon -
som skulle ha sagt sig vara frälst utan att vara döpt i vatten.
Jesus sade: "Den som tror och blir döpt, blir frälst."
Vad har vi för rätt att ta bort orden "och blir döpt"?
Frälsningen innehåller både tron och dopet.
Efter det kan du motta den Helige Ande.
Det är församlingens oföränderliga budskap.
Vi ska ta en titt på Paulus, hedningarnas apostels, arbete.
Vi kan läsa i Apostlagärningarna -
att Paulus förkunnade i Aten.
Aten var de intellektuellas och avgudadyrkarnas stad.
Atenarna ville veta om Paulus tro och Paulus berättade.
Paulus avslutade sitt tal med orden som står i Apg 17:30 framåt.
Paulus talade om avgudadyrkan och okunnighet
"Gud har länge haft överseende med okunnighetens tider, -
men nu befaller han alla människor överallt att omvända sig."
Gud befaller alla människor överallt att omvända sig.
Ingen är utesluten.
Gud kräver det av hela mänskligheten.
Gud går med på att glömma det som varit, om vi omvänder oss.
"Han har nämligen bestämt en dag då han ska döma världen -
med rättfärdighet genom en man som han har utsett, och han har erbjudit -
åt alla genom att uppväcka honom från de döda."
Vi kan se i apostlarnas undervisning att Jesus inte endast är Frälsaren.
Jesus är även Domaren.
Jesus är lika grundlig och noggrann både med domen och frälsningen.
Om du inte möter Jesus som Frälsare så möter du honom som Domare.
I förkunnelsen glömmer man ofta det. Frälsaren nämns men inte Domaren.
När Paulus talade till atenarna nämnde han inte Frälsaren.
Han talade om Domaren.
Människors liv är mycket annorlunda, -
om de inte vet att de kommer att möta Jesu dom.
Det finns mycket likgiltighet och slöhet hos folk i kristenheten -
därför att vi ofta glömmer att Jesus även är Domaren.
Vi läser i Apg 20 om Paulus skildring av arbetet i Efesos.
Resultaten av Paulus arbete var kanske mest betydelsefulla i Efesos.
Paulus uttalar sina avskedsord till de äldste i församlingen i Efesos.
Paulus ord är fyllda med kärlek till och omsorg om dem.
Paulus säger i Apg 20:20-21: -
"Jag har inte hållit tillbaka något som kunde vara till nytta för er."
Jag har ofta tänkt på det, att han inte höll något tillbaka.
Det antyder att det fanns orsaker till att inte förkunna hela sanningen.
Man kunde förlora sin sociala ställning.
Det kunde medföra att man förlorade sin status inom församlingen.
Det kunde medföra att man förlorade sin popularitet.
Paulus säger: "Jag har tänkt på saken.
Jag låter ingenting hindra mig att predika hela evangeliet.
"Jag har inte hållit tillbaka något som kunde vara till nytta för er, -
utan jag har predikat och undervisat, offentligt och i hemmen..."
Paulus budskap var inte annorlunda i offentligheten än i hemmen.
"och vittnat för både judar och greker om omvändelsen till Gud -
och tron på vår Herre Jesus."
Vilketdera kommer först, tro eller omvändelse? Omvändelse.
"Gud, förlåt mig. Jag har syndat.
Jesus, jag tror att Du dog för mig på korset.
Du tog min synd på Dig."
Verklig tro på Jesus är omöjlig utan verklig omvändelse till Gud.
Nya Testamentet är mycket konsekvent.
Församlingen måste göra bättring angående den här saken.
Vi har mildrat budskapet, bedragit människor, -
gett en fel bild av vad som behövs för att bli kristen.
Man kan inte bli en sann kristen utan att bli omvänd.
Det finns ingen tro utan omvändelse.
Enligt Bibeln måste alla människor, överallt omvända sig.
Profeten Jesaja förklarar varför detta gäller alla, överallt.
Jes 53:6: "Vi gick alla vilse som får, -
var och en av oss ville vandra sin egen väg."
Detta är vårt problem. Vi kanske inte har mördat, -
dyrkat avgudar, stulit eller ljugit.
Var och en av oss har vandrat sin egen väg.
Vår väg är inte Guds väg.
Detta gäller oss alla, oavsett vår kyrko- eller rasbakgrund.
Vilken vår hudfärg än är, har vi alla vandrat vår egen väg.
Versen fortsätter: "Herren lät allas vår missgärning drabba honom."
Missgärning (ondska på eng.) är ett mycket allvarligt ord.
Att vandra sin egen väg är ondska.
Det är uppror, att ställa sig själv ovanför Gud.
Gud kräver därför att alla överallt omvänder sig, -
för vi har alla vänt in på vår egen väg, gjort det vi själva gillar mest.
Vi har levt självgoda och självsäkert, lämnat Gud utanför.
Gud lovar ta emot oss, förlåta oss för Jesu skull, -
om vi vill omvända oss.
Omvändelsen är avgörande.
Jag vill understryka att initiativ- tagaren bakom omvändelsen är Gud.
Allt gott har sin början hos Gud.
Vi är alltid beroende av Guds nåd.
Utan Guds nåd och Hans Andes verk -
kan vi inte omvända oss.
Det syns tydligt i psalm 80.
I denna psalm står en och samma mening tre gånger.
Ps 80:4: "Gud, upprätta oss! -
Låt ditt ansikte lysa så att vi blir frälsta."
"Upprätta oss" är i hebreiska bibeln "vänd oss tillbaka" -
"föranled omvändelse hos oss".
Detta sägs tre gånger, första gången i vers 4.
Vers 8:" Gud Sebaot, upprätta oss!" (Vänd oss tillbaka)
Vers 20: "Herre Gud Sebaot, upprätta oss!" (Vänd oss tillbaka)
Människan kan inte omvända sig om inte Gud vänder henne tillbaka.
Stunden då Gud börjar vända oss runt är därför så viktig.
Om vi vänder oss bort förmår vi inte omvända oss.
Vi är beroende av Gud, initiativtagaren.
Vi slår upp Klagovisorna 5:21.
I Klagovisorna jämrar Jeremia sig på grund av Jerusalems undergång.
Jerusalem hade oavbrutet gjort uppror mot Gud.
I Klagov 5:21 används samma uttryck som i Ps 80: -
"Tag oss till dig på nytt, Herre, så att vi kan vända åter."
Detta är en mycket allvarlig tanke.
Människan kan inte vända om, om inte Gud vänder henne.
Därför är den stunden så avgörande viktig.
Jag kände en gång en ung man. Han var min vän i armén.
När jag blev frälst var han den enda som såg det, såg hur jag förändrades.
Senare startade jag en bibelstudiegrupp i mitt arméförband.
Jag ville göra något, fast jag inte visste hur jag skulle göra det.
Jag började med första kapitlet i Nya Testamentet.
Ca 4-5 män kom till bibelgruppen.
Vi var i Nord-Afrikas öken.
Så sade denne min goda vän: -
"Beklagar, men jag kommer inte längre till bibelgruppen."
När jag frågade varför sade han: -
"Jag vet att jag kommer till tro om jag fortsätter."
Jag träffade mannen många år senare.
Det stod väldigt illa till med honom.
Han bad mig hjälpa. Jag gjorde allt jag kunde.
Jag har stor erfarenhet i att leda folk till tro, -
men jag kunde inte hjälpa honom.
Mannens hustru blev frälst. Jag vet inte hur mannens saga tog slut.
Människan kan inte uppskjuta sin omvändelse enligt egen vilja.
Min vän kunde inte omvända sig när han äntligen ville det.
Jag vet inte hur det till slut gick för den mannen -
men för mig var det en allvarlig lärdom.
Omvändelsen passade inte in i mannens planer då Gud talade.
När mannen sedan ville bli frälst, talade Gud inte till honom.
Enligt Bibeln finns det endast ett alternativ till omvändelse.
Om det står det i Lukas 13.
"Vid samma tid kom några och berättade för Jesus -
om galileerna vilkas blod Pilatus hade blandat med deras offer."
(Pilatus hade avrättat dem medan de höll på att offra.)
Jesus svarade dem: -
"Tror ni att de galileerna var större syndare än alla andra galileer...
Nej, säger jag er. Men om ni inte om- vänder er, går ni alla under som de.
Eller de arton som dog när tornet i Siloam föll över dem, -
tror ni att de var mer skyldiga än alla andra som bor i Jerusalem?
Nej...Men om ni inte omvänder er, går ni alla under på samma sätt."
Enligt Jesus finns det bara två vägar: omvänd dig eller gå under.
Omvändelsen är vägen till tro.
Vi ska se på trons egenskaper.
Vi fortsätter med det under följande lektion.
I Rom 10:17, som jag tidigare citerade, står det -
"Alltså kommer tron av predikan och predikan genom Kristi ord."
Det är en mycket viktig princip.
I Bibeln betyder tro alltid tro på Guds Ord.
Tron kommer alltid endast ur en källa, Guds Ord.
Tron har endast ett objekt, Guds Ord.
Vi kan säga att vi tror på läkarna, partierna eller en viss diet.
Det är inget fel med det, men det är inte den tro som Bibeln talar om.
I Bibeln grundar sig tron alltid på Guds Ord.
Tro som inte grundar sig på Guds Ord är inte biblisk tro.
I Hebreerbrevet finns en definition av tro.
Tro är det enda ord som har en definition i Bibeln.
Jag kan inte hitta något annat ord som Bibeln definierar.
Hebr 11:1: "Tron är en övertygelse om det man hoppas, -
en visshet om ting som man inte ser."
Tron och hoppet har nära gemenskap.
Jag har märkt att många förväxlar tro och hopp.
Tron är här och nu. Hoppet är till för tiden som kommer.
Tron är en verklighet i vårt hjärta.
Genom tron kan vi med rätta ha ett hopp för framtiden.
Hopp som inte grundar sig på välgrundad tro, är önsketänkande.
Tron är en verklig substans i vårt hjärta, just nu.
Det står i Romarbrevet 10:9 -
"För om du med din mun bekänner att Jesus är Herren , -
och i ditt hjärta tror... ska du bli frälst."
Bibelns tro är inne i hjärtat, inte i sinnet.
Paulus fortsätter: "Med hjärtat tror man och blir rättfärdig... "
I Nya Testamentet är tron ett rörelseverb.
Den är inte något statiskt.
Den är ingen intellektuell synpunkt.
Tron är en hjärtesak, som leder till något nytt.
Tron är ett rörelseverb.
Hjärtats tro leder till rättfärdighet.
Man kan tro med sitt sinne och aldrig förändras.
Man kan tro på alla Bibelns läror med sitt intellekt och förbli oförändrad.
När människan tror i sitt hjärta, leder det till frälsning.
Tron gäller nuet. Hoppet gäller framtiden.
Tron är i hjärtat, hoppet är i sinnet.
I 1 Tess 5:8 talar Paulus om tron och hoppet.
Paulus använder en intressant bild.
"Men vi som tillhör dagen ska vara nyktra, -
iförda tron och kärleken som rustning och hoppet om frälsning som hjälm."
Tron är bröstharnesket. Det skyddar hjärtat.
Hoppet är en hjälm.
Hjälmen skyddar huvudet.
Tron är i hjärtat, hoppet i sinnet.
Hoppet är mycket viktigt.
Varje sann kristen borde vara optimist.
Pessimisten förnekar sin tro.
Jag definierar hoppet så här: -
Hoppet är att med tillit vänta sig goda ting, och är grundat i Guds Ord.
En sann troende väntar med förtroende på goda ting.
Vad som än sker i detta liv, kommer vi att vara med Jesus i evigheten.
Om detta är ditt hopp ger du aldrig upp.
Du har ett hopp som grundar sig på tron.
Vi återvänder till Hebr 11 och till fler uttalanden om tron.
Hebr 11 är ett mäktigt kapitel.
Det är ett kapitel om stor tro.
Det står i Hebr 11:3: -
"Genom tron förstår vi att universum har skapats genom ett ord från Gud, -
så att det vi ser inte har blivit till av något synligt."
Tron förenar oss med det osynliga.
Tron grundar sig inte på något synligt.
Tron tar oss bortom sinnenas värld till det osynliga.
Paulus säger i 2 Kor 5:7: -
"Vi lever här i tro, utan att se."
Om man ser, behövs det ingen tro.
Tron behövs då man inte kan se .
Enlig Paulus lever vi i tro, utan att se.
Inför Lasarus grav sade Jesus till Marta: -
"Har jag inte sagt dig att om du tror ska du få se Guds härlighet?"
Vilket kommer först tron eller det att vi får se? Tron.
Många säger: "Om jag får se, så tror jag." Så går det inte till.
När du ser behöver du inte tro.
Tron behövs, när man inte ser.
Vi vandrar i tro, utan att se
Jag har mött många som säger: "Jag skulle nog tro om jag fick se."
Det är inte sant. Då behövs ingen tro.
Tron behövs, då man inte kan se.
Vi lever i tro, utan att se.
Varken på grekiska eller på hebreiska är tro en lärofråga.
Det är en karaktärsfråga.
Vi har missförstått det i vårt evangeliska tänkande.
Vi anser tron vara ett intellektuellt omfattande av lärofrågorna.
Tro är framför allt ett karaktärsdrag.
Det hebreiska ordet 'emanau' och det grekiska 'pistos' -
betyder i första hand trohet, lojalitet och förbindelse.
Jesus sade till lärjungarna: -
"Det är ni som har stått vid min sida under mina prövningar..."
Tro är att stanna kvar hos Jesus.
Den är en personlig överlåtelse till en person.
Tron förenar oss med Jesus, vår överstepräst, då vi bekänner den.
Hebr 3:1: "[Se] på Jesus, -
den apostel och överstepräst som vi bekänner oss till."
Kom ihåg denna viktiga sanning.
Jesus är vår överstepräst, som vi bekänner oss till.
Jesus är vår överstepräst endast om vi bekänner det.
Därför är det så viktigt att bekänna sin tro.
Det står i Hebr 4:14: "När vi nu har en stor överstepräst -
som har stigit upp genom himlarna, Jesus, Guds Son, -
låt oss då hålla fast vid vår bekännelse."
Vi bekänner, vi sätts på prov, men vi håller fast vid vår bekännelse.
Jesus är vår överstepräst så länge vi håller fast vid bekännelsen.
Hebr. 10:21, 23: -
"Vi har en stor överstepräst över Guds hus."
"Låt oss orubbligt hålla fast vid hoppets bekännelse..."
Vi har framskridit från tron till hoppet.
Vårt hopp är grundat på tron. Vi bekänner vår tro och vårt hopp.
Varför står det 'orubbligt' här?
Varför uppmanas vi fortsätta att bekänna vårt hopp?
Det finns många krafter som motsätter sig det.
Det finns många saker som försöker slå ned oss och urholka vår tro.
Detta är en beslutsam kamp.
Det är en uthållig kamp.
Till slut måste jag motvilligt konstatera, -
att tron kommer att bli prövad.
En oprövad tro är värdelös i Guds ögon.
Jesus sade till församlingen i Laodicea: -
"Jag råder dig att köpa guld av mig som är renat i eld."
Det är en äkta tro som håller provet.
Oluttrat guld ansågs värdelöst.
Oprövad tro är värdelös i Guds ögon.
Till slut ska jag läsa från Jak 1:2-4: -
"Räkna det som ren glädje, mina bröder, när ni råkar ut för -
olika slags prövningar. Ni vet ju att när er tro prövas ger det uthållighet.
Och låt uthålligheten leda till fulländad gärning, -
så att ni är fullkomliga och hela, utan brist på något sätt."
Uthållighet behövs om man vill vara fullkomlig och hel.
Det är vår prövning.
Petrus säger: "Äktheten i er tro är långt mer värd än guld, som är -
förgängligt men ändå prövas i eld. På samma sätt prövas er tro för att -
sedan bli till lov, pris och ära när Jesus Kristus uppenbarar sig."
Låt mig ännu tillägga något. Troligen önskar ni att jag inte hade sagt det.
Uthållighet får man bara på ett sätt: genom att hålla ut.
Gud välsigne er!
Om ni är intresserade av Derek Princes undervisning, -
ta kontakt och be om vår produktkatalog.
Kontaktuppgifterna syns på rutan.
Översättning: Kirsti Reponen Himlen TV7