DEREK PRINCE: ATT BYGGA PÅ KLIPPAN
GENOM OMVÄNDELSE TILL TRO DEL 1
Detta är den tredje delen i studie- serien "Att bygga på klippan".
Ämnet idag är: "Genom omvändelse till tro".
Jag konstaterar genast att till tro kommer man endast via omvändelse.
Alla andra vägar som påstås leda till tro är bedrägeri.
Verklig tro är inte möjlig utan omvändelse.
I dag vill jag diskutera lärogrunder, doktriner.
Den personliga grunden är Jesus Kristus.
Nya Testamentet avslöjar lärogrunden, dogmatiken.
Detta är en uppenbarelse som undgått miljontals kristna.
Grunden är tydligt framlagd i Hebr 6:1-3.
Hebr 6:1-3: -
"Låt oss därför lämna bakom oss de första grunderna i Kristi lära -
och föras mot fullkomningen, -
och inte lägga grunden igen -
med omvändelse från döda gärningar och tro på Gud, -
med undervisning om dop och handpåläggning, -
om de dödas uppståndelse och evig dom.
Ja, så vill vi göra, om Gud tillåter."
Här är två grundtankar.
För det första är det viktigt att lägga grunden.
Utan att lägga grunden kan man inte bygga huset.
När du väl lagt en god grund, fortsätt inte längre med den, -
utan bygg huset färdigt.
Hebr 6:1 nämner grunden.
Det vill säga den dogmatiska grunden för kristendomen.
Sex doktriner står uppräknade i brevet.
För det första omvändelse från döda gärningar, -
för det andra tron på Gud, för det tredje läran om dopen (pluralis), -
för det fjärde handpåläggning, för det femte de dödas uppståndelse -
och för det sjätte evig dom.
Listan tar oss från startpunkten av den kristna tron -
till den slutliga fulländningen i evigheten.
Det är viktigt att komma ihåg att kristendomen inte tar slut i vår tid.
Den upphör inte under detta liv eller med vår värld.
Tron bär oss bortom denna värld och tid fram till evigheten.
Många kristna har tappat bort visionen av evigheten.
De tänker och handlar som om allt viktigt skulle ske i denna tid.
Paulus säger: "Gäller vårt hopp till Kristus -
bara detta livet, då är vi de mest ömkansvärda bland människor."
Om du inte ser in i evigheten -
är din situation ömkansvärd och du kommer att uppleva besvikelser.
Vi uppnår inte fullbordan här. Uppfyllelsen sker i evigheten.
De sex grundsanningarna för oss från startpunkten, omvändelsen, -
till uppståndelsen och domen.
Nu vill jag granska den första grundsanningen, -
omvändelsen från döda gärningar.
Jag vill först påpeka en viktig sak -
som nämns i Hebr 6:3.
Författaren säger: "Ja, så vill vi göra, om Gud tillåter. "
Vi går mot fullbordan, om Gud så vill.
Du kan undra varför Gud inte skulle tillåta det.
Visst vill Gud att alla går framåt?
Jag svarar med ett exempel från byggbranschen.
Vill någon bygga ett hus, -
behövs en byggnadsplan och tillstånd från myndigheterna.
Därtill måste byggnaden granskas i alla skeden.
Grunden granskas först och mycket noga.
Om grunden är slarvig, är byggnaden inte trygg.
Om grunden inte är fast, får man inte fortsätta med bygget.
Gud handlar med oss på samma sätt.
Gud vill granska vårt fundament.
Om grunden är inte lagd så som Han kräver -
får vi inte lov att fortsätta.
Vi fortsätter att leva på nybörjarstadiet i vår tro, -
men vi varken växer till eller blir färdiga, -
för grunden är inte byggd på rätt sätt.
Det är alltså livsviktigt att kunna dessa sex lärosatser, -
som är grunden för den kristna tron.
Vi ska nu se på den första av dem: omvändelsen från döda gärningar.
Vad är döda gärningar?
Flera bibelöversättningar säger: "gärningar som leder till döden".
Jag tror inte det är den rätta översättningen.
Allt vad vi gör utan tron på Gud, är döda gärningar.
Allt som inte är gjort i tron, är döda gärningar.
Det är tron som ger liv åt gärningarna.
Du kanske går flitigt i kyrkan, -
ger åt de fattiga och ber, -
men om du inte har handlat i tro, är de alla döda gärningar.
Vi måste vända oss bort från allt som vi inte gör i tro.
Endast tron ger liv åt vad vi tror och vad vi gör.
Det betyder inte nödvändigtvis att du har levt i synd.
Du har helt enkelt inte levt för Gud.
Tron har inte blivit tänd i hjärtat med liv från Gud.
Det är viktigt att fatta vad omvändelsen är för något.
Omvändelsen är inte en känsla.
Ibland försöker man få människor i en emotionell sinnesstämning -
och sedan inbjuder man dem komma till Jesus.
Detta leder ofta till besvikelse, -
för när känslan torkat in finns ingenting kvar.
Enligt Bibeln är omvändelsen ingen känsla.
Den är ett beslut. Den föds inte av känslorna.
Den föds i viljan.
Om vi lyckas omvända människors vilja, -
kommer vi att se hållbara omvändelser.
Många omvändelser i dagens församlingar håller inte -
därför att människans vilja aldrig på allvar har ändrats.
Människorna har haft en känslomässig upplevelse.
De har haft en fin känsla en tid: veckor, månader t.o.m. flera år, -
men de håller inte ut, för viljan har inte blivit berörd.
Bibeln har två huvudspråk.
Nya Testamentet är på grekiska, Gamla Testamentet på hebreiska.
Båda språken har ett specifikt ord för omvändelse.
En hel bild får man när man kombinerar båda språken.
Det grekiska ordet för omvändelse -
översättes i världsliga texter: "att ändra sig, ändra sitt tänkesätt".
Omvändelse förutsätter förändring i förhållande till levnadssätt.
"Jag har levt bara för mig själv, härefter vill jag behaga Jesus."
Det är ett beslut. Inte en känsla.
Man kan omvända sig utan direkta känslor, -
men man kan inte göra bättring utan sinnesförändring.
Det hebreiska ordet är mycket livsnära.
Det hebreiska ordet omvändelse är "att vända om".
Ansiktet har varit vänt åt fel håll, ryggen vänd mot Gud.
Nu vänder man sig 180 grader.
Du vänder om mot Gud, och säger: "Här är jag, säg vad jag ska göra?"
När man förenar de båda, får man en helhetsbild av omvändelsen.
Tron kommer först efter omvändelsen.
Ordningsföljden av budskapet i Bibeln är detta: omvänd er och tro.
Många kristna säger att de kämpar för sin tro.
Men det är inte sanningen.
Du har inte fyllt omvändelsens villkor.
Omvändelsen är den första grundläggande sanningen.
Utan denna grundsten på plats förblir byggnaden alltid ostabil.
Jag har själavårdat hundratals kristna, -
som har haft personliga problem.
Enligt mina erfarenheter har jag kommit till slutsatsen: -
Åtminstone hälften av de kristnas problem beror på -
att de aldrig har omvänt sig på riktigt.
De har aldrig kommit till sinnesförändring.
De har aldrig riktigt fattat beslutet.
De har aldrig underställt sig Jesu herravälde.
De fattar ännu beslut utgående från denna synvinkel: -
"Om jag handlar si eller så, på vilket sätt gagnar det mig?"
Det är inte en verklig omvändelse.
Då tänker man: "Om jag handlar så här, förhärligar det Kristus?"
Många människor, speciellt unga, men inte enbart de, är tvehågsna.
Enligt Bibeln är den som är splittrad ostadig på alla sina vägar. (Jak 1:8)
Han har ingen stabil grund. Hans byggnad vacklar.
Jag ber dig i denna stund stilla tänka efter -
om du någonsin har kommit till sann omvändelse.
Eller är du alltjämt sådan som vacklar åt båda hållen?
På måndag vill du följa Jesus och på tisdag lever du för dig själv.
Då får man de dåliga sidorna från båda världar.
Det vore bättre att leva i världen bara för sig själv.
Den åt tvehågsna lider av personlighetsklyvning.
Vi ska se på omvändelsens karaktär.
Jesus berättade en liknelse om sann omvändelse.
Det är liknelsen om den förlorade sonen.
Några tycker att liknelsen borde heta "Den älskande fadern".
Liknelsen är bekant. Den står i Lukas 15.
Den ena sonen i en rik familj ville få ut sitt arv genast.
Sonen flyttade till ett fjärran land och slösade bort sitt arv.
Sonen levde i synd.
När sonen hade slösat bort hela sin förmögenhet, blev det hungersnöd.
Sonen måste livnära sig på att mata svin.
För en jude var det att nå botten, att ge mat åt grisar.
Naturligtvis vill jag inte förakta svinskötare.
I den judiska kulturen var svinet ett orent djur.
Sonen vandrade i trasor och matade svin.
Hungrig. Han ville äta sig mätt på fröskidorna, grisarnas mat.
Luk 15:17 berättar vad som hände.
"Då kom han till besinning ..."
Det är viktigt att komma till besinning. Det är sanningens stund.
Du måste se dig själv sådan du verkligen är, med Guds ögon.
"Då kom han till besinning och sade: -
Hur många arbetare hos min far har inte mat i överflöd, -
och här svälter jag ihjäl!
Jag vill stå upp och gå hem till min far och säga till honom: -
Far, jag har syndat mot himlen och inför dig.
Jag är inte längre värd att kallas din son.
Låt mig få bli som en av dina arbetare.
Och han stod upp och gick till sin far."
Sonen fattade beslutet och vände om. Det var en verklig omvändelse.
Man måste fatta ett beslut och handla enligt det, -
återvända till den älskande Fadern, som man har sårat.
"Jag har misslyckats. Jag behöver Dig. Tag mig tillbaka."
Sonen tänkte säga: "Låt mig få gå som en av dina arbetare."
När sonen återvände, såg Fadern honom.
Det är fint. Gud är sådan.
Gud ser oss börja vända om och väntar på oss.
Redan på långt håll fick fadern syn på honom och sprang emot honom.
Gud är sådan. Han möter oss så.
Fadern kysste honom. Sonen hann inte säga hela sin mening.
Fadern sa: "Ta fram den finaste dräkten och klä honom, -
och sätt en ring på hans finger och skor på hans fötter. Och hämta -
gödkalven och slakta den." Det är följden av sann omvändelse.
Det lönar sig att vända om, då man blir mottagen på det sättet.
Sonen kom till besinning och medgav sitt misslyckande.
"Jag slösade bort allt som min far gav mig.
Jag fattar ett beslut nu.
Jag vänder om. Jag återvänder till min far. Jag ber honom om förlåtelse."
Sonen vände om och återvände.
Det är sann omvändelse.
Det finns också falsk omvändelse, samvetskval, ånger.
Judas upplevde denna slags ånger.
Det är skildrat i Matt 27.
Från vers 3 framåt.
"Men när Judas som hade förrått honom såg -
att Jesus var dömd, ångrade han sig och lämnade tillbaka de trettio -
silvermynten till översteprästerna och de äldste och sade: "Jag har syndat -
och förrått oskyldigt blod." De svarade: "Vad rör det oss?
Det får du ta ansvar för." Då kastade han in silvermynten i -
templet och gav sig av. Sedan gick han bort och hängde sig."
Judas ångrade sig, men omvände sig inte.
Judas hade passerat det ögonblick då han kunnat ändra sig.
Jag tycker att detta är en allvarlig tanke.
Människan kan passera tiden då det är möjligt att ändra sig.
Människolivets mest betydelsefulla stund är den, -
när Gud börjar uppmana människan att omvända sig.
Om du går förbi den utan att bry dig, med tanken: "Kanske senare" -
har vi ingen garanti för att Gud återkommer till saken på nytt.
Den viktigaste stunden i människo- livet är den, när Gud säger: -
"Omvänd dig. Jag vill ta dig emot på nytt. Jag älskar dig."
Jag har funderat på vad jag sett i människors liv samt i Bibeln.
Jag har lagt märke till en sak som väcker Guds vrede.
Det är att man föraktar Hans nåd.
Gud erbjuder sin nåd gratis.
Gud blir arg, om vi föraktar Hans nåd.
En person föraktade Guds nåd.
Hans namn var Esau.
Om honom berättas det i Hebr kapitel 12.
Vi liknar Esau en hel del.
Vi måste vara försiktiga så att Esau inte fattar våra beslut.
Hebr 12, vers 14 och framåt.
"Sök frid med alla och helgelse, -
för utan helgelse kommer ingen att se Herren.
Se till att ingen går miste om Guds nåd -
och att ingen bitter rot får växa upp -
och skada och smitta många.
Se till att ingen är sexuellt omoralisk eller oandlig som Esau, -
som sålde sin förstfödslorätt för ett enda mål mat. "
Bibeln talar inte om att Esau hade gjort sig skyldig till otukt -
men hans attityd var i Guds ögon jämförbar med otukt.
Esau föraktade sin förstfödslorätt. Han bytte den mot en skål soppa.
Som förstfödd skulle Esau ha ärvt hela sin fars förmögenhet.
Esau var hungrig.
Han kände väldoften av den läckra soppa som Jakob hade kokat.
Jag levde en tid bland araber.
Araberna kokar linssoppa, precis som Jakob.
Den doftar väldigt läckert.
Jag kan föreställa mig hur Esau åter- vänder från jakten, trött och hungrig.
Han kunde känna denna härliga väldoft.
Sin vana trogen började Jakob köpslå: -
"Avstå från din förstfödslorätt så får du soppa."
Esau tänkte säkert: "Vad duger min förstfödslorätt till? Jag är hungrig."
Esau föraktade sin förstfödslorätt.
Det gjorde Gud arg.
Gud sade genom profeten Malaki: -
"Jag älskade Jakob, men Esau hatade jag."
Det är en allvarlig tanke.
Om du med avsikt föraktar Guds nåd, -
arvet, som Gud erbjuder i Jesus Kristus, -
och vänder dig bort för en kortvarig världslig njutnings skull, -
blir Gud mycket arg.
Hebr 12 fortsätter: -
"Ni vet att när han sedan ändå ville ärva välsignelsen -
blev han avvisad. Han fann ingen möjlighet att ändra sig, -
trots att han sökte välsignelsen under tårar."
Esau sökte inte tillfälle till omvändelse utan till välsignelse.
Esau blev avvisad, ty han fann inget tillfälle till omvändelse.
Jag tror att man kan gå förbi möjligheten till omvändelse -
och gå miste sitt tillfälle att återvända.
Detta är en särskilt allvarlig tanke.
I församlingarna talas alldeles för litet -
om hur nödvändig omvändelsen är.
Utan en sann omvändelse är en sann tro omöjlig.
Utan en riktig omvändelse vacklar du oavbrutet, -
eftersom du inte har lagt den första grundstenen: omvändelsen.
Du har inte fattat beslutet att vända dig bort från livet för dig själv -
och vända dig till Gud med orden: -
"Gud, här är jag. Säg, vad jag ska göra? Jag gör det."
Det är omvändelse.
Några av er har aldrig riktigt omvänt er.
Det är orsaken och roten till många problem.
Det orsakar att du är ostabil.
En dag går det fint.
Följande morgon rasar allt.
Kanske har du aldrig lagt den första grundstenen.
Du har bara en vacklande byggnad som störtar samman en vacker dag.
Omvändelsen måste ske före tron.
Utan omvändelse är en sann tro inte möjlig.
Hela Nya Testamentet betonar detta.
Matt 3 berättar om Johannes Döpares verksamhet.
Johannes Döparens uppgift var att bereda vägen för Messias.
Johannes predikade omvändelse.
Det var viktigt med omvändelse innan Messias kunde komma.
Omvändelsen beredde väg för den annalkande Messias.
Israel skulle först göra bättring och vända om.
Först då var de redo att möta sin Messias.
Matt. 3:1-3: -
"Vid den tiden trädde Johannes Döparen fram och förkunnade i -
Judeens öken och sade: "Omvänd er! Himmelriket är nära."
Det var om honom det sades genom profeten Jesaja: -
En röst ropar i öknen: -
Bana väg för Herren, gör stigarna raka för honom!"
Johannes banade väg för Herren med att inbjuda folk till omvändelse.
Omvändelsen är det enda sättet -
att förbereda oss för att ta emot Herren i vårt hjärta och våra liv.
När Johannes hade fullgjort sin uppgift, -
Fortsatt Jesus med evangeliseringen enligt Johannes profetia.
I Mark 1:14-15 står det: -
"Efter att Johannes hade blivit fängslad -
kom Jesus till Galileen och för- kunnade Guds evangelium. Han sade:
"Tiden är inne och Guds rike är nära.
Omvänd er och tro på evangeliet!"
Omvänd er och tro!
Verklig tro är inte möjlig utan att du först omvänder dig.
Jesus befallde oss inte att först tro, utan att först omvända oss.
Om du är intresserad av Derek Princes andra undervisningar, -
ta kontakt och be om vår katalog.
Kontaktuppgifterna syns i rutan.
Översättning: Kirsti Reponen Himlen TV7