DANNY SILK - AUSTUSE KULTUUR
Oleme rääkinud austuse kultuurist.
On raske rääkida austusest -
ja enda ümbritsemisest jõuliste inimestega,
mainimata vastukaaluks konfrontatsioonioskust.
Pole võimalik luua väelist keskkonda,
millele pole võimalik väljakutseid esitada.
Kardame seda.
Kui endi ümber jõulisi inimesi loome, kardame,
et meil pole sõnaõigust selles, kuidas nad elavad.
Lahenduseks on olnud see, et kõigilt võetakse jõud,
et suudaksime kõiki kontrollida. See ei tööta üldse.
Kui esitleme mõtet sellest,
et oled tugev, vaba inimene,
peab meil olema võimalus üksteist mõjutada,
ilma et üksteist kontrolliksime ja karistaksime.
Lahenduseks on konfrontatsioon.
Elu jõuliste inimestega,
mitte nii, et meil on vajadus inimestelt võim ära võtta,
et võiksime neid mõjutada.
Tavaliselt me kardame konfrontatsiooni.
Kardame teistele vastu astuda,
kuna meil on halbu kogemusi.
Arvasid, et keegi ei näinud, kuid mõlkisid oma uksega mu autot.
Võiksid vähemalt andeks paluda.
Ära kasuta sellist tooni. Üks mõlk ees või taga.
Andestust! Kas näed? Nii.
SÕDA POLE VASTUS
See ei läinud eriti hästi. Püüa sellest üle saada.
Kõikide vererõhk on tõusnud.
Jõuliste inimestega elamine nõuab,
et oskaksime konfliktide kunsti
ja oskaksime analüüsida üksteise otsuseid, käitumist ja vigu.
Terved kokkupõrked, kuningriigi konfliktid tagavad,
et inimestele jääb alles jõud
kui tegeleme probleemiga, milles üks või mõlemad süüdi on.
Paulus annab vihje Galaatlaste 6:1.
Ta annab ühe põhimõtte.
Kui keegi on teinud vea,
mööda pannud, üle astunud, pattu teinud,
teie, kes olete vaimsed ...
Paulus kirjutab neile, keda ta arvab tundvat Isa Jumala südant.
Ta eeldab siin midagi.
Teie, kes vaimsed olete, korrigeerige teda tasaduse vaimus.
Jälgige ennast ja pidage meeles,
et teiegi võite samasse auku kukkuda.
Teie, kes teate, kuidas esindada jumalariiki,
teie, kes teate, kuidas kohelda teisi vägevaid inimesi,
teie, kes teate, kuidas ise vägevaks jääda,
teie, kes teate, kuidas armastada, jätkata armastamist
ja kaitsta lepingusuhteid, ma räägin teiega.
Seiske silmitsi inimesega, kellega teil on probleem,
seiske silmitsi inimesega, kes on langenud auku.
Minge tasases vaimus.
Parim tasaduse vaimu määratlus on see:
Mul pole vajadust sind kontrollida.
Ma ei tulnud siia sind kontrollima.
Mu poeg, mu tütar,
mu abikaasa, mu sõber, mu alluv, mu ülemus,
mu koguduse liige, mu koguduse juht.
Ma ei tulnud sellesse konflikti sind kontrollima.
Tulin tasaduse vaimus.
Kujutle, et lähened põdrale või oravale.
Metsloomale lähenemiseks on teatud viis.
Ma ei nimeta teid metsloomadeks.
Pean suutma panna inimese või looma uskuma,
et ei haara temast sobival võimalusel kinni.
Haa, kätte sain!
Ei, tulin sind õnnistama,
mitte kinni püüdma.
See on konfrontatsioon.
Sellised on jõuliste inimeste konfrontatsioonid.
Kui selle hülgame, kultiveerime omavahelist ärevust.
Kui ärevus kasvab, armastus kahaneb.
Suhe satub rünnaku alla, side katkeb ja algab kaitsmine.
Inimesed hakkavad oma elu päästma ja kaoatavad selle kiiresti.
Kui harrastame konfrontatsiooni jõuliste inimestega,
kui teame, et elame nendega, kellelt ootame tugevaks jäämist,
ootan, et jääksid tugevaks, kui sulle vastu astun.
See pole võidu või kaotuse olukord.
Ma ei ole su vallutaja ega oota, et möönaksid, et mul on õigus.
Tahan, et jääksid väeliseks,
kuna pead olema parimas vormis,
et suudaksid ära koristada supi, mille su viga on kokku keetnud.
Pead olema parimas võimalikus vormis,
et võiksid parandada oma otsuste tagajärjed meie suhtes
või meie keskkonnas.
Meil on konfrontatsioonist teine arusaam.
Tunneme vaid konflikte ja lahinguid.
Kui räägin konfrontatsioonist, püüan aidata teil näha,
et sellel on erinevad eesmärgid.
Konfrontatsioonis on palju sellist, millest ma täna rääkida ei jõua.
Tahan teemat alustada ja lõpus küsimustele vastata.
Kui sul on küsimusi, pane kirja. Tuleme nende juurde tagasi.
Mõnedele on see tuttav teema, teistele uus.
Püüan seletada nii, et mõistaksid ka emsakordselt kuuljad.
Kas sobib? Tore.
Konfrontatsioon peaks suhteid tugevdama,
mitte neid ründama ja nõrgendama.
Konfrontatsioonid tugevdavad usaldussidet
ja omavahelist armastust.
Harjutame tõde ning üksteisetundmist.
Ma ei taandu ega peida end, kartes,
et sa pahandad, kui seda asja mainin.
Kui asja lauale panen, olen vihane, kuna olen hirmul.
Kui asjale tähelepanu pööran, hirmutan sindki.
Ja sina kaitsed end, kuigi ma väidan, et ei ründa sind.
Ja siis imestame, miks me seda teha ei taha.
Konfrontatsioonil on tugevdav ja lähedust süvendav mõju.
Näitan teile, kuidas.
Konfrontatsioon toob esile asju, mida eksinud tavaliselt unustavad.
Oled lahe. Oled hämmastav. Oled jõuline. Oled armastav.
Oled aupaklik. Oled suuteline!
Konfrontatsioonis tulevad need esile.
Soovime, et inimesed kaoksid, kui nende peale pahased oleme.
Tahame, et nad oleksid väiksemad, häbeneksid end
ja loobuksid oma õigustest inimestena.
Muutu väiksemaks! Ole käsutatav!
Olen pahane. Tee nii nagu käsin.
See on riskantne lähenemisviis.
See võib halvasti lõppeda.
Liigume viimase punkti juurde.
Konfrontatsioonis loome survet teise inimese sees.
Mitte väljastpoolt, vaid seest.
Parim näide pärineb mu noorpõlve töökohast rehviparanduses.
Kas teil oli noorena töökoht?
Kas oled rõõmus, et sa enam seal ei tööta?
Töötasin rehviparanduses.
Vahetasin suurte veoautode rehve.
Auk oli alati rehvipaari sisemises kummis.
Kogu veoki teine pool tuli üles tõsta.
Vaja oli suruõhuvasarat.
See kaalus sama palju kui mina tollal.
Kasutasin suruõhuvasarat.
Mäletan selle häält igavesti.
Seda võib matkida kogu elu.
Tõmbasin rõnga vasaraga ära.
Seal on üks põikpidine kiil.
Vasaraga lüüakse selle serva.
Kui mööda lööd, põrkab vasara käepide tagasi,
väga kiiresti.
Nii et püüad selle ruttu selgeks saada.
Rehv võetakse maha.
On parem, kui rehv pole kaua aega tühi olnud.
Rehv võetakse ära ja sisekumm võetakse välja.
Sisekummi võib venitada ja selle peale karjuda,
aga see ei näita augu asukohta.
Seda võib päevi sikutada, kuid probleemi sa ei leia.
Sisekumm tuleb täita õhuga.
Siis on see suurem, kui rehvi sees.
Sisekumm viiakse veenõusse.
Tollal tuli selleks käsi kasutada.
Lükkasin sisekummi vee alla.
Püüdsin mulle leida.
Kas töötasite ka rehviparanduses?
Hoidsin kummi vee all. Näe, leidsingi mullid.
Leidsin mullid. Märgistasin koha kriidiga.
Lasin kummist õhu välja ja teadsin, kust parandada.
Konfrontatsioon on protsess,
mis aitab minu vastaspoolel sisemist survet kasvatada,
kuni mullid näha on.
Tule taevas appi! Kas näete mulle?
Nägin küll, jah.
See ongi konfrontatsioon -
strateegiliselt rakendatud surve,
mis paljastab, kus antud isik vajab jõudu ja armu.
Nii ehitan ma inimesega suhet.
Mind nähakse aitaja, mitte vastasena.
Mind nähakse armastava ja hoolitsevana,
mitte ohtliku kontrollija ja karistajana, kelle eest end kaitsta.
Tahan mainida paari võtmeasja.
Konfrontatsioon pole võimalik, kui sind ei usaldata.
Mõtled ehk, et oled tähtis,
kuna su rinnasildil seisab 'juhataja'.
Võib-olla on su sildil: 'isa'.
Pead silti näitama, muidu ei osataks vahet teha.
Võib-olla seisab su sildil: 'vaimne juht'.
Olen sinu vaimne juht.
Ma ei tea, kuidas sust nii tähtis sai,
aga kui ma sind ei usalda, on konfrontatsioon sulle raske.
Eduka konfrontatsiooni aluseks on minu haavatavus,
kui mulle tõde räägid.
Kui seda pole ja me ei suuda üksteisele end paljastada
ja haavatavad olla, see ei toimi.
Seepärast on austuse kultuuri raske kaitsta.
See nõuab suhetelt väga palju.
Asi pole selles, kellel rohkem võimu on
ning kes suudab kellele kahju teha või keda sundida.
See on autus.
Sedagi on mõnes kohas vaja, näiteks vanglais.
Sellel on oma koht.
See toimib mitmes kohas, kuid ei ehita ega kaitse armastust.
Autuse harrastamine ei ehita ega kaitse armastust.
Kui tahame rajada maa peale Jumala kuningriiki,
peame kaitsma olulisimat oma suhetes.
Usaldus on võti. Enesekontroll.
Tasaduse vaim lähenemisviisis tähendab,
et ma ei pea sind kontrollima.
Hoian end kogu see aeg vaos.
Ma ei taha sind millekski sundida. Armastan sind väga.
Annaksin sinu eest oma elu. Ma ei tulnud sind sundima.
Seda on lihtsam öelda kui teha.
Eriti kui su armas laps teeb suuri vigu.
Sõltub muidugi lapse vanusest.
Kui paljudel on juba täiskasvanud lapsi?
Mingis etapis märkasite vanemaksolemises suurt muutust.
Ühel päeval ütles laps: "Sina ei kontrolli mind."
Mõtlesid: "Kuidas sind küll armastada,
kui ma saa sind kontrollida?
Armastus on ju kontroll. Kas ma ei õpetanud seda?"
Me maadleme selle asjaga.
Mõned maadlevad veel laste täiskasvanueaski,
et nad ei saa neid enam kontrollida.
Mudilased püüavad selle kohta hoiatusmärke anda,
kuid me ei usu seda.
Edukas konfrontatsioon nõuab enesekontrolli.
Ma ei pea üritama sind valitseda.
Mu ülesanne pole sundida sind midagi tegema.
Armastan sind väga. Minu töö ei ole sundida sind õigesti tegema.
Kas oled palvetanud: "Jumal, pane mind õigesti tegema!"?
"Sunni mind. Peata mind, kui midagi valesti teen."
"Pane mind õigesti tegutsema."
See ei tööta.
Miks? Sellepärast, et Jumal ei armasta sind?
Ei. Sellepärast, et Ta armastab.
Pole Jumala ülesanne sundida sind õigesti tegutsema.
Mõnedel on raske seda aktsepteerida. Juhingi su tähelepanu sellele.
Järgnevad küsimused.
Tuleb omada usaldust ja enesekontrolli.
Seejärel tuleb esitada häid küsimusi.
Seis!
Kes tahab ületada surma silda,
peab vastama kolmele küsimusele.
Küsi aga, sillavaht. Ma ei karda.
Mis su nimi on? - Lancelot
Mis sa tahad? - Püha Graali.
Mis su lemmikvärv on? -Sinine.
Mine siis. - Aitäh.
Lihtne!
Seis!
Kes tahab silda ületada, peab vastama kolmele küsimusele.
Lase käia. Ma ei karda.
Mis su nimi on? - Robin.
Mis sa tahad? - Püha Graali.
Mis on Assüüria pealinn?
Seda ma ei tea.
Seis!
Mis su nimi on? - Galahad.
Mis sa tahad? - Püha Graali.
Mis su lemmikvärv on? - Sinine. Ei, kol...
Seis!
Mis su nimi on? - Kuningas Arthur.
Mis sa tahad? - Püha Graali.
Mis on pääsukese lennukiirus ilma koormata?
Kas mõtled Aafrika või Euroopa pääsukest?
Ma ei tea.
Heade küsimuste esitamise oskus.
Konfrontatsiooniprotsessis arendame sisemist survet,
mitte välist survet.
Ma ei püüa hirmutada ega hämmeldada.
Ma ei püüa sind kontrollida.
Vajan teistsugust dünaamikat.
Surve peab lähtuma seestpoolt.
Esitan häid küsimusi.
Siis lasen sul mõelda.
Eriti kui asju võetakse üles usklikuga,
sukeldute Püha Vaimuga sissepoole
vastuseid otsima.
Protsessi põhimõte on näha 1. Moosese 18. peatükis.
Jumal tuli maa peale ja Aabrahami juurde.
Ta tahtis hävitada Soodomat.
Ta otsustas Aabrahami juurest läbi astuda.
"Aabraham on suur rahvas.
Ma ei saa teha asju tema maailmas ilma talle rääkimata."
Ta ütles: "Kuule, Aabraham,
kavatsen ühele linnale korraliku tule alla teha."
Aabrahamil oli Soodomas investeeringuid ja peret.
Ta ütles: "Hei, oota veidi.
Tahan mõne küsimuse esitada.
Kas hävitaksid linna, kui leiaksid sealt 50 õiget?
Sa oled ju õiglane kohtunik.
Kas hävitaksid õige koos õelaga?"
"Ei, kui neid on 50."
"Ma ei taha sinu kannatlikkust proovile panna.
aga mis siis, kui õigeid oleks 45?
Kas hävitaksid õige ühes õelaga?"
"Näen, kuhu sa sihid.
Ei hävitaks, kui neid oleks 45."
"Ole kannatlik. Ma ei taha sind vihastada."
Algas oksjon: "Aga kui neid oleks 40, 35, 30, 25, 20, 15, 10?"
"Aga kui linnas oleks 10 õiget?
Kas hävitaksid õige ühes õelaga?"
"Olgu. Ma ei hävita linna, kui seal on 10 õiget."
1. Moos. 18:33 ütleb: "Ja Issand läks ära,
kui oli lõpetanud kõneluse Aabrahamiga;
ja Aabraham läks koju."
Aabrahami nimetatakse Jumala sõbraks.
Nende kahe tugeva isiku vahel on usaldus.
Nad võtsid üles väga keerulise probleemi:
"Kas peaksin su pere hävitama, Aabrahm, või ei?"
Tegelikult oli asi selles: "Kavatsen su pere tappa, Aabraham."
Tugeva isikuga suhtes olev isik küsib:
"Kas tohin paar küsimust esitada?
Ma ei püüa sind valitseda. Tean, et ma ei suuda seda.
Oled Jumal ja puha.
Mul on Sulle küsimusi."
Jumal muutis meelt,
et kaitsta suhet Aabrahamiga.
Sama juhtus ka Moosesega.
Issand ütles: "Tapan kogu selle põikpäise rahva."
Mooses ütles: "Oota veidi.
Mul on paar küsimust.
Mida su vaenlased ütlevad, kui oma rahva siin kõrbes tapad?
Kas nad ei ütleks, et Sinagi ei suutnud neid kohale viia?"
"Aabrahamiga rääkisid või?"
"Hea küll. Sul on õigus. Vii sina nad tõotatud maale.
Paar peatükki hiljem tahad sinagi neid hävitada."
Asi on selles -
Kõikvõimas Jumal
on suhetes inimestega end konfrontatsioonidele avanud.
Kui asju võib Jumalaga üles võtta, kellega siis ei tohiks?
Kellega ei tohi midagi teemaks võtta,
kui juba Jumalgi on usaldussuhetes konfrontatsioonideks valmis?
Tahaksime korraldada asju nii, et meile ei saaks vastu astuda.
Rumal, rumal, rumal!
Suure algustähega.
Nii kaotatakse tagasiside võimalus,
mis aitaks kaitsta kõige olulisemaid inimsuhteid.
Nüüd nõuad, et inimesed su ümber valetaksid sulle.
Ja oled vapustatud, kui vale esile tuleb.
"Kohutav, et sa ei rääkinud!"
Õpetasin sind mitte rääkima. Uskumatu, et sa ei rääkinud.
Usu.
Sama näeme ka Iiobi 38. peatükis.
Iiobil on raske.
38. peatükis on asjad eriti halvad.
On sul sõpru, kes arvavad, et aitavad sind?
Lebad oma augus ja nad tulevad selle äärele.
Tead, mis mina arvan?
Tasub silmad kinni panna.
Kõik Iiobi sõbrad püüdsid teda kontrollida.
"Tee nii. Oleks tulnud nii teha. Ja seda poleks tohtinud teha.
See on su enda süü. Tean seda. Olen kõigeteadja. Pole tänu väärt.
Sul on nüüd kindlasti parem olla."
Kõik tulid ütlema mida Iiob on valesti teinud,
ja mida Iiob peaks tegema.
Kõik tahavad Iiobile öelda, kuidas end kontrollida lasta.
38. peatükis ilmus Jumal kohale.
Öeldakse, et Jumal ilmus tuuleiilist.
Kui keegi on tuuleiilis, siis on see Iiob.
Jumal ütles kaunilt:
"Kes see on,
kes mõistmatute sõnadega tahab varjutada minu nõu?"
Jumal tahtis öelda: "Vait! Teie kõik!
Suu kinni!"
Ta pöördus Iiobi poole ja vaatas teda.
Tahan sellest videot näha, kui taevasse jõuan.
Ta ütles: "Valmistu nagu mees."
Tol hetkel vallanduvad kõik ihulikud funktsioonid.
Iiob ilmselt küsis: "Kas sa pole seda raamatut lugenud?
"Valmistu nagu mees."
Mina, kõigeteadjate kõigeteadjam,
kui kellelgi on prohveteeringuid ja teadmise sõnu, siis olen see mina.
Mina tean kontrollimata, kus kummis auk on."
Ta ütleb: "Esitan sulle küsimusi.
Ja sina vastad mulle."
Ja sa soovid, et oleksin öelnud sulle, mida teha.
Kui sind sellest kadalipust läbi vean ..."
Konfrontatsioon on palju raskem kui olukorrast välja päästmine.
Teie, kes soovisite kannatusi,
edukas konfrontatsioon on palju raskem.
Esitan küsimusi ja sina vastad mulle.
Küsimusi jätkub 4 peatükki.
Seda on üsna palju.
See viis Iiobi paranemiseni.
Ta sai kahekordselt tagasi kõik, mille oli kaotanud.
Tuleb mõista suhete väärtust ja aktsepteerida seda,
et kui vastandume jõuliste lähedastega inimestega
tahame neis esile tuua nende parimaid omadusi
ja kaitsta suhet.
Parima esile toomine nõuab seda, et nad koristavad enda järelt ära
ja vastutavad oma mõju eest oma keskkonnas.
Meenub mitu näidet.
Mul on paar lemmikut, kuid olete neid juba kuulnud.
Räägin kõigepealt, mida küsimused teevad.
Püüame saada inimesi,
kellel on probleem, mõtlema.
Me ei taha mõelda probleemile ja seda nende eest ära lahendada.
Neil tuleb aidata lahenduseni jõuda.
Me ei taha lahendust nende eest otsida.
Head küsimused loovad võimaluse,
kus nad kohtuvad oma suurusega.
Nad saavad näidata sulle ja endale,
kui vägevad nad on, isegi keset suuri vigu.
Liidud katsutakse läbi konfrontatsioonides.
Nii saavad asjad avalikuks.
Nii selgub, kui kõvast sa oma köieotsast kinni hoiad.
Kui sulle vastu astun,
võid millal tahes oma köieotsa lahti lasta.
Ja mina tean seda.
Ma ei tulnud sind valitsema. Tulin asjadest rääkima.
Ma ei tee seda kergemaks. Sikutan köieotsast.
Sina otsustad, kas hoiad kinni.
Seepärast on see palju raskem,
kui see, et keegi karjub käske, mida sina järgid ega pea muutuma.
Sul pole minust paremat sõpra.
Sa ei tunne teisel pool konfrontatsiooni kedagi,
keda usaldad rohkem või kellelt saad rohkem armastust.
Näiteid oleks nii palju.
Paljud neist istuvad siin saalis.
Esitada võib selliseid küsimusi:
Kas tead, kuidas su märkus teist inimest mõjutas?
Kas sa ise kuulsid, mida sa just ütlesid?
Kas tahtsid meelega lugupidamatu olla,
kui seda ütlesid?
"Mõtlesin siin, kas ..."
Mida kavatsed teha? See tuleks tätoveerida igale käele.
"Mu mees oli minu vastu õel."
"Ta karjus ja ütles õelaid asju."
Mida kavatsed teha? - Ma ei tea.
Ma ei taha sinuga konfrontatsiooni.
Just seda kavatsengi teha.
Jumalariigis ei ole passiivseid ohvreid.
Minu ümber ei ole passiivseid ohvreid.
Nõuan, et mu ümber oleksid jõulised inimesed.
Teen seda nii.
Mida kavatsed teha?
Mu mees jääb diivanile magama.
Kui ta ärkab, karjub ta laste peale ja on õel.
Kuulsin seda, kui siia saali tulin.
Mida sa kavatsed teha?
Kas võin kellegi teisega rääkida?
Arvasin, et oled pastor.
Kas sulle ei maksta selle eest, et talud inimeste virisemist?
Mitte piisavalt.
See ei aita. Virisemine ei aita.
Mida kavatsed teha? "Olen püüdnud käskida tal lõpetada."
Kuidas see sul edeneb?
Ei kuidagi.
Mida kavatsed teha?
See käib nii. See on konfrontatsioon.
Kas tahad abi või tahad asjaga ise tegeleda?
Seda võib öelda mis tahes väite peale
ja lõpetada küsimusega: "Kas pole nii?"
See on kestnud juba kaua aega ja miski ei muutu, kas pole?
On mitmeid eri viise tuua inimest mõtlema
ja mõistma, kui vägevad nad on.
Nii neid aidataksegi.
Ühel mu lapsel oli raske periood.
Ta tegi valikuid, mis rikkusid meie osadust ja usaldust.
Tegelesime nende asjadega.
Asjad hakkasid paranema. Poiss on harjunud vabadusega.
Ta sai tulla ja minna nii nagu soovis.
Määrasime talle kojujõudmisaja. See oli tema jaoks maailmalõpp.
21.30? Kogu maailm läheb must mööda.
Arvatavasti.
Ta hakkas asju parandama,
ja lõpuks kadus hirm.
Ta oli asjade üle järele mõelnud.
Ühel õhtul olin üleval, kuna olin haige.
Saatsin poisile kesköö paiku sms-i.
Küsisin: "Kus sa oled?" Ei mingit vastust.
Ta lubas keskööl tulla.
Saatsin uue sõnumi kell 01.30. Ei mingit vastust.
Kell 3.00 kirjutasin: "Kas kutsun politsei
või hakkan su sõprade vanematele helistama?"
Õnneks olin haige ja sain öö läbi üleval olla ja mõelda.
Sheri ärkas kell 5.30, läks jõusaali
või tegi midagi muud tervislikku.
Ütlesin, et Taylorit pole kodus. Ta imestas.
Ta hakkas poisi sõpradele helistama.
Lõpuks kell 8 leidis üks tema sõpru ta üles
ja ütles talle, et otsime teda. Ta tuli koju.
Ta oli Levi sohvale tukkuma jäänud. Levi on ta vend.
Tore, oled elus. Võimas. Tore näha sind.
Anna võtmed ja telefon. Räägime neist hiljem.
Ta läks oma tuppa.
Ta oli masenduses, kuna tal on pahandus.
Keegi ei tea.
Vaene poiss. Tal on pahandus.
Aeg möödus. Ta võttis hommikusöögi ja läks tagasi oma tuppa.
Helistas üks sõber ja meenutas, et õhtul on turniir.
Poiss oli kui uuestisündinud.
Ta tahtis rääkida.
Hei, isa!
"Isa, kas võiksime rääkida? Sa lubasid, et räägime sellest."
Ütlesin: "Räägime." Läksime hooviterrassile.
Küsisin:
Millest sa rääkida tahad?
Ta ütles: "Ma vabandan."
"Mille pärast sa vabandad?"
"Vabandan, et ei tulnud koju ja jäin sohvale tukkuma."
"Miks see probleem on?"
"Olid selle pärast kogu öö mures.
Arvatavasti. Ma ei tea. Mind polnud siin."
"See on tõsi. Olin kogu öö mures.
Milles siin probleem on?"
"Ma ei tulnud koju."
"Osaliselt küll. See on probleemi vili.
Mõtlen aga, milles probleem on."
"Ee ... seda, et ...
Ma ei tohiks külas ära väsida."
"Poiss, milles probleem on?"
"Ma ei tea. Vabandasin juba."
Ma nagu poleks teda kasvatanudki.
"Ma ei tea. Sa kohtled mind nagu mõnd oma töötegijat."
"Arvatavasti."
On pisaraid, urisemist
ja põgenemiskatseid.
Keset kõike seda helistas mu advokaat.
Olime asutamas üht organisatsiooni.
Pidin kõnele vastama.
Taylor läks tuppa. Levi oli seal.
Levi küsis, mis juhtus.
Taylor kaebas: "Isa teeb seda oma värki jälle!"
Levi andis nõu: "Isa tahab vaid, et oma supi ära koristaksid.
Võta see omaks."
Taylor: "Viruta mulle!"
Kõne lõppes. Taylor tuli tagasi.
Ta küsis: "Kas võime jätkata?" - "Muidugi. See oleks tore."
Mul oli midagi, mida ta tahtis.
Kavatsesin selle endale jätta, kuni saan, mida mina tahtsin.
Kaks jõulist inimest, kellel on vajadused.
Ta küsis: "Kas ütlesin juba, et vabandan?"
"Ütlesid. Miks sa vabandad?"
Ta ütles: "Täpselt.
Oleme samas kohas tagasi. Seda, et..."
Küsisin: "Mis sa arvad,
mis tunnet sinu kohtlemine minus ja emas tekitab?"
Paha?
Ütlesin: "Täpselt. Sain haiget.
Tunnen, et sa ei austa mind.
Tunnen, et olen vähem tähtis, kui see, mis seal väljas on.
Ma ei taha olla sinu jaoks vähetähtsam, kui see, mis väljas on.
Sinu käitumine ütleb, et väljaspoololev on tähtsam kui mina.
Ta ütles: "Ma ei teadnud, et sa nii mõtled."
Ütlesin: "Selline tunne mul on.
Mis sa teha kavatsed?"
"Vabandust. Ma ei taha, et sa end nii tunneksid.
See pole tõsi. Maailmas pole midagi tähtsamat kui teie.
Mul on kahju. Kas annad mulle andeks?"
Ütlesin: "Annan andeks."
Ta üles: "Pole midagi tähtsamat sinust ja emast."
Ütlesin: "Seda on hea teada. Aitäh."
"Palun."
Võtsin taskust võtmed ja telefoni.
Küsisin: "Kas igatsed neid?"
"Jah!
Jah, võimas. Aitäh, isa."
Seda pole rohkem juhtunud. Sellest on möödas aasta.
Küsimuste ja konfrontatsiooni mõte on aidata isikul tõde näha
ja tuua esile see,
mis kahjustab suhet ja osadust, et see saaks parandatud.
See nõuab usaldust ja enesekontrolli.
See on küsimuste esitamise oskus.
See pole loengu pidamine, vastuste etteütlus ega käsutamine.
See on köiest kinni hoidmine ja teise juhendamine.
Mul on pööraseid näiteid.
Minu ingliskeelsetel õpetusplaatidel "Keys to Confrontation"
ja "Unpunishable" on veel näiteid, mis räägivad liitude ehitamisest.
Tahan anda nüüd võimaluse küsimusteks,
et võiksin mõningaid asju täpsustada või selgitada.
Kas kellelgi on küsimusi?
Esimene on siin.
Tere, Danny! - Tere.
Kuidas kinnitaksid isikut, kes teab, et on võimas?
Kuidas astuda vastu kellelegi,
kel on tavaks manipuleerida ja kontrollida?
Kuidas astuda vastu manipuleerimise ja kontrolli vaimule?
Esiteks, ma ei kardaks neid.
Ma ei kardaks neid.
Mida prohvetlikumad me oleme, seda rohkem juhtub,
et tahame inimestele silte panna: Iisebel!
Perverssuse vaim!
Ole väga ettevaatlik, mida oma hirmudega teed.
Vaimude eristamine pole selleks,
et võiksin leida, mis sinul viga on.
Vaimude eristamine ei ole selleks,
et eristaksin, mis sinus kurja ja valet on meie suhtes.
See tähendab, et me ei erista, et me ise kardame
ja hirmu vaim juhib meid suhetes.
Hirmu eesmärk on teineteisest kaugendada, mitte lähendada.
Kui sinu üle teatud sildiga kohut mõistan,
õigustan ma sinust distantseerumist.
Kui mõistan, et mu armastus sinu suhtes on vägevam
kui sinu behemoti-leviaatani vaim ...
Mu armastus on vägevam kui mis tahes katkine osa sinus.
See on lepingu eesmärk. See on armastuse jätkamine.
Inimene, kes on manipuleeriv
domineeriv, karistav,
on hirmul.
Armastus on see, mis hirmu välja ajab.
Mida on vaja selleks, et kellelegi vastu astuda?
Usaldust.
Kui suhtes pole usaldust, konfrontatsioon ei õnnestu.
Seepärast on vist parem, kui veidi iseendast räägin.
Räägin sulle, kuidas su tegu mind mõjutab.
Räägin, kuidas ma kardan seda teemat üles võtta,
kuidas su käitumine haiget tegi. Räägin tõtt iseendast.
Siit areneb välja see, kuhu järgmiseks läheme.
Kui end kaitsma hakkad ja ütled, et ma ei tohiks end nii tunda,
on jutt ilmselt praeguseks läbi. Seda võib hiljem jätkata.
Eriti kui sa abielus oled.
Ma ei kasutaks kunagi väljendit: "Mis sul viga on?"
Läheneksin asjale pigem sellest küljest,
kuidas teise teod mind mõjutavad.
Küsiksin, kas minu tundmused lähevad neile korda.
Püüan sind suhtesse kutsuda.
Püüan kutsuda sind reageerima millelegi, mida sinult vajan.
See ei õnnestu alati. Kõik ei suuda seda alati teha.
Kui küsimus on toanaabris ...
üritaksin leida kellegi, keda nad usaldavad.
"Usaldad väga seda isikut."
Paluksin ta appi
oma korterikaaslasega rääkima,
kuna ta usaldab seda isikut.
Püüan alandada toakaaslase ärevustaset,
et see konfrontatsioon õnnestuks.
Naasen korraks vaimude eristamisvõime juurde.
Eristamine on peamiselt selleks,
et mõistaksid, mis vaimus sa ise tegutsed.
Et teha vahet hirmu ja armastuse vahel.
Aastaid mõtlesime,
et prohvetlikud annid on teiste pattude hukkamõistmiseks.
"Mul on prohvetlik and.
Issand tahab, et lõpetaksid suitsetamise."
Kõik kardavad prohvetit, sest ta paljastab kõikide patud.
"Paranda meelt! Patune! Vahele jäid!"
Seda peeti prohvetlikuks anniks.
"Mul on prohvetlik and. Paljastan koguduse patte. Tean asju."
See on ju väga ehitav ja julgustav, eks ole.
Nüüd mõistame, et prohvetlikkus on midagi muud; midagi, mis aitab.
Peame ka mõistma,
et vaimude eristamine pole selleks, et välja selgitada, mis sul viga on.
Selle abil suudan joonduda armastusega,
et võiksin elada sinuga väeliselt.
Kuidas tegeleda nendega, kes konfrontatsiooni eest põgenevad?
Lasso.
Sõltub, kellega on tegemist.
Kui see on mu abikaasa, siis tean, kus ta magab.
Olukord on raskem, kui tegemist on sõbraga.
Passiivne-agressiivne käitumine osutab samuti hirmule.
Vaja on usaldust. "Usalda mind ja hoia köieotsast kinni."
Kõigepealt töötan ühenduse parandamise kallal,
et saaksin sinuga asjadest rääkida.
Paljud mõtlevad, et peavad isikule vastu astuma,
enne kui üldse suhelda saavad. Kuidas see meetod sul edeneb?
See ei toimi ilma usalduseta. Teine hakkab veel rohkem kartma.
Ta ei kuula sind.
Tegid suhtele uuesti haiget, kuna eirasid esmast sammu.
On masendav täheldada, kui su abikaasa ei usalda sind.
"Ma ei teadnud, et sa mind ei usalda. Oleme ju abielus.
Seksime ja puha.
Kuidas sa ei usalda kedagi, kellega sa seksid?"
Vaata, kuidas ta konfrontatsioonile reageerib. Kohe kerkib kaitsekilp.
Ma ei usalda, et hooliksid minust sama palju, kui hoolid iseendast.
Ma ei usalda, et sa ei püüaks mind haavatavas olukorras kontrollida.
Seepärast teenivad terapeudid miljoneid.
Usaldan neid enne, kui sind usaldan.
Kui asjad abikaasaga käsile võtta,
tasub enne usalduskontot kontrollida. Sama kehtib ka laste puhul.
"Olen su isa!" "Olen su ema!"
"Ma pean saama sulle vastu astuda!"
Kas saad selle meetodiga häid tulemusi?
Enamus sellest on seotud usaldusega.
Olen koos sinuga haavatav.
Ma ei tea, kas see vastas su küsimusele.
Kui astuda vastu vennale või õele koguduses,
ja tegutsed tõesti armastuses, et nad vabaneksid probleemist,
kas meil on Issanda ees vastutus või kus siin lasub vastutus,
olla protsessis vastuseks või lasta neil vastus ise leida?
On see ühekordne situatsioon või jääme selles protsessis nendega?
Kui kauaks peab nendega jääma,
enne kui võib vabalt edasi liikuda?
"Läksin ja puudutasin teda ja nüüd ei saa temast enam lahti."
Eelmisel hooajal tegime õpetussarja "Inimesed aitavad inimesi,"
kus määratlesime, mis aitamine on.
See on inimeste enesekontrolli süütamine.
Mul ei ole lahendust kellelegi, kellel pole probleemi.
Kui sulle vastu astun, kuna oled alkohoolik,
ja küsin: "Kas panid tähele, et kogu pere on sind maha jätnud?"
"On see mingi probleem või sul pole vahet?"
"Ma ju üritasin. Ostsin lilli ja käisin temaga paar korda kirikus.
Lubasin joomise lõpetada, kui ta ei näägutaks.
Aga ta ei lõpetanud näägutamist, nii et mina ei lõpetanud joomist."
"Nii et probleem pole sinus, vaid tema näägutamises?"
Mul pole lahendust kellelegi, kellel pole probleemi.
Kui sind lassoga kinni püüan, kinni seon,
ja su august välja tirin ...
"Pean su jalad kinni siduma, muidu ronid oma auku tagasi.
Pean sinu üle valvama. Seon su kinni, et sa ei põgeneks."
Ja seda nimetame jüngerdamiseks ja kellegi ees vastutamiseks.
See on energia raiskamine.
Niipea, kui saavad, naasevad nad oma endiste viiside juurde.
Seepärast on tähtis kõigepealt probleem leida.
Kui probleem leitud, võime otsida selle omanikku.
Ta peab ütlema: "Asjad on täiesti kontrolli alt väljas, vajan abi."
Siis on probleemi omanik leitud. Nüüd on vaja lahendust otsida.
Meie eelmine õpetusseeria "People helping people"
sisaldab kuut tundi õpetust,
mis räägib konfrontatsioonist ja kuidas inimesi aidata,
aga ka kuidas seada piire neile, kes ei taha abi saada.
Paljud paluvad abi, kuid tegelikult ei taha seda.
Saad sellest aru, kui neile vastu astud.
Kuidas ehitada usaldust, kui on vaja kellelegi vastu astuda?
Kõigepealt teen kindlaks,
et mul on nendega side, et nad tunnevad end armastatuna
ja turvalisena; et ma hoolin neist ja nende vajadustest sama palju,
kui iseendast ja oma vajadustest.
Kui sa minu kabinetti satud,
oled sa ilmselt paras frukt. Oled kohtunud madalamate juhtidega
ja nüüd siis jõuad lõpuks minu kabinetti. Wow!
Ilmselt pole mul sinuga isiklikku suhet ega sõprust.
Me ei veeda koos aega, ma ei pruugi su nimegi teada.
Võib-olla oled meie teenistuskoolis, või töötad teiste juhtide alluvuses.
Meie teed pole kohtunud ja ma ei tea isegi su nime.
Sel juhul pean sinuga kiiresti sideme looma
kuid jõudma konfrontatsiooniga ka sinu sisima olemuseni,
kuna minu juures lõpeb tee.
Mina olen tulemüür. Mina olen tee lõpp.
Pean suutma sulle näidata,
et see on turvaline koht
ja ma ei taha sind kontrollida.
Esiteks ütleksin: "Aitäh, et mind usaldad.
Küsiksin sult mõned küsimused.
Milles asi on?"
Nemad hakkavad mõtlema ja enda sisimasse vaatama.
Ma ei loe ette nende eksimusi.
Olen selle suhtes väga ebamäärane:
"Kuulsin, et oli mingi pidu ..., kus oli alasti inimesi ...
ja sina olid üks neist .... ja politsei ja ...
Milles siin probleem on?"
Mu naine ütleb mulle midagi, aga ma ei kuule.
Ta võtab mu kodus käsile.
Pean suutma sulle näidata, et see on turvaline koht.
Ma ei püüa sind kontrollida. Esitan vaid küsimusi.
Ma ei püüa sind lassoga august välja tirida.
Hiljuti kohtusin olukorraga, kus oli toimunud abielurikkumine.
Rääkisin 50-aastase mehega.
Minu küsimustele vastas ta: "Ma ei tea. Ma ei tea."
Ütlesin: "Ma ei saa sind aidata.
Kui tahad oma viisidest kinni hoida
ja minult abi ei soovi, otsustan mina piire seada,
kuna sinu käitumine hirmutab mind."
Siin muutub kogu nende maailm väga kiiresti.
Nende konfliktide ja probleemide lahendamise viis
oli väga passiivne ja vältiv.
Nädala pärast nad helistasid ja ütlesid: "Tahan sellega tegeleda."
Ütlesin: "Tore. Milles probleem on?"
"Ma ei tea."
"Lõpetan kohe kõne, kui veel korra 'ei tea' ütled.
See on turvaline koht ja parim koht, kust abi saada.
Kui sa abi ei taha, pole midagi viltu.
Anna teada, mida otsustad."
Ma ei ärritu, kuna ei vaja sinult midagi.
Kas see aitas? Jään nüüd vait.
Kuidas seista vastu kellelegi, kes väidab, et hindab teie suhet,
kuid jätkab ärakasutamises ja eitamises elamist?
Kuidas astuda vastu kellelegi, kes väidab, et hindab suhet,
kuid jätkab ärakasutamises ja eitamises.
Pean välja mõtlema, kuidas see täpselt välja näeb.
Kõlab nagu siin oleks rohkem tegu
piiride seadmisega kui vajadusega konfrontatsiooni järele.
Kui asja üles võtan ja hakkad solvama või end kaitsma,
ei saa ma eriti midagi teha.
Võin vaid piirid seada ja öelda: "Jätkan su armastamist.
Ma ei kibestu ega hakka sind vastu karistama.
Armastan sind, kuid sinu ligipääs minu elule lõpeb seal.
Kui tahad lähemale, tulen tara juurde ja räägime sellest.
Ma ei taha hirmutavaid inimesi oma aeda ega majja.
Hirmsad inimesed kuuluvad tänavale, kus sina praegu oled.
Aga uksekell on seal; kui tahad rääkida, helista."
See on piiride seadmine, mitte konfrontatsioon.
Konfrontatsioon toimub, kui ütled: "Tahad minu elus rohkem osaleda?"
Mida teed, kui avastad, et sa ei ole ...
et sina oled olnud see hirmutav osapool?
Kui avastad, et sulle on räägitud, mida sa kuulda tahad.
Kuidas panna end mõistma, et minule ei saa läheneda?
Kui oma kogemusest rääkisid, tundsin end selles ära.
Mõistsin, et mulle on valetatud, kuna mulle ei saadud läheneda.
Mida teha, kui mina olen probleem ja tahan lahendust?
Hea küsimus. Sa pole siin ilmselt ainus.
Pead rääkima kellegagi, kes aitab sul leida,
mida sa nii väga kardad, kui kõik ei lähe nii, nagu sina tahad.
Pead tegelema oma pideva ärevusega,
mis sunnib sind nii paljusid asju enda ümber kontrollima.
Oled treeninud inimesed enda ümber andma sulle, mida tahad,
või muidu pahandad nende peale.
Nad õpivad: "Palun. Saad mida tahad.
See pole tõde. Usaldust pole, kuid sina saad oma tahtmise.
Ja arvad, et nii on kõik korras. Kuid ma ei saa olla mina ise."
Mis ärevus ajab sind püüdma kõiki inimesi enda ümber kontrollima?
Õpi hästi kuulama.
Otsi raamatuid, mis õpetavad kuulama. Harjuta seda.
Palu tagasisidet. "Kuidas mu kuulamine sujub?
Kas sa tundsid, et sind kuulati? Või tunned sa end informeerituna?"
See muudab suhte loomust.
Teine tunneb end tugevana. Ta võib sulle mõju avaldada.
Esitad küsimusi ja oled avatud konfrontatsioonile.
Veel üks küsimus.
Kui sina tõstad küsimuste korral kaitsemüüri,
kuidas on võimalik usaldust taastada,
kui tahaksid konfrontatsiooni või kellelegi vastu astuda?
Kuidas seda olukorda turvalisemaks muuta?
Kuidas õpin uuesti suhtes kohal olema?
Olen olnud hirmul, endassesulgunud, müüride taha varjunud;
olen elanud Saddami punkris, kilomeeter maapinnast allpool.
Oled seda teinud, kuna pole end piisavalt tugevana tundnud.
Passiivne vastus agressioonile johtub sellest,
et ma oota endast mingit väge.
Kokkuleppele jõutakse tavaliselt tülitsemise tagajärjel.
Tülitseme kordamööda, võitleme,
ja lõpuks laseb keegi midagi õhku.
Seejärel pole enam ühtki turvalist kohta.
Kui sina pahandad, jooksen mina varju.
Ma ei taha rääkida. Ja ei taha enam kunagi haiget saada.
Pean sulle kõigepealt andeks andma.
Selle tõendiks on see, et armastan sind.
Teiseks pean õppima sinu seltskonnas tugev olema.
See ei tähenda, et kontrolliksin sind või oleksin vihasem või tugevam.
Pean olema sinu seltskonnas tugev iseendas.
Seda nimetatakse enesekindluseks. Sedagi võib harjutada.
"Nii teen mina, ükskõik, mida sina teed.
Ootan seda ja annan seda. Seisan ise oma au eest.
Seisan ise oma armastuse, tõe ja rahu eest.
Mina vastutan nende asjade eest, mis on mulle kõige olulisemad.
Säilitan sinu seltskonnas oma vabaduse."
Üks tõend selle kohta, et ma pole sulle andestanud on see,
kui ma sinu sisse astudes ei ole mina ise.
"Kui sa vaid ära läheksid, oleks mul kõik korras."
Probleem on selles, et ma pole sulle andestanud
ja sinu kohalolu kontrollib mu armastust, au, vabadust, rahu.
Andsin kontrolli nende üle sulle ja süüdistan sind oma käitumise eest.
Andestamine on piisavalt võimas, et päästa valla mu vabadus.
Kui olen vaba, pean suutma jõuliseks jääda.
Jään jõuliseks, kui ütlen sulle, mida kavatsen teha.
Ja lasen sul sina olla.
Kui asi muutub lugupidamatuks, sean piirid, ja ütlen, mida teen.
Harjutan oma vajaduste ja identiteedi kehtestamist,
mida tahes sa ka ei teeks. Sina ei kontrolli mind.
Seepärast ma ei süüdista sind selles, kuidas sind kohtlen.
Mina vastutan selle eest, kuidas sind kohtlen,
sest kontrollin ennast.
Kui mina end ei kontrolli, olen kontrolli alt väljas.
Keegi ei kontrolli mind.
Asjad jäävad kauaks paigast ära, kuna kontroll pole minu käes.
Andestamine ja enesekehtestamine oleks kaks head lähtekohta,
kui tahad vabastada end kindlustuste tagant.
Tõuseme püsti.
Pane käsi oma südamele.
Issand, anna meile julgust,
et võiksime elada jõuliselt.
Anna meile armastust elada jõuliselt.
Anna meile tarkust ja eristusvõimet,
et võiksime elada koos austuse kultuuris,
kus oskame olla vabad, üksteisele vastu astuda,
armastada üksteist ja hoida oma suhteid esikohal.
Palume, et meie armastus üksteise suhtes austaks Sind.
Jeesuse nimel. Aamen.
Tõlge: Monika Jaaguri