Jumalan rakkaus meitä kohtaan
Chroma (substantiivi)
1) värin puhtaus tai sen eroavaisuus harmaasta
2) värin eroavuuden, kylläisyyden tai voimakkuuden lisääminen
Matt. 5 (vapaa käännös): -
"Tehtävänne on olla valo ja tuoda maailmaan Jumalan värejä.
Jumala ei ole mikään salaisuus, josta kuuluisi vaieta.
Teemme tästä asiasta yhtä julkisen kuin mäellä oleva kaupunki on."
Olet arvoinen saamaan ylistyksen
Olet alfa -
ja omega
Me palvomme Sinua, Herramme
Olet ylistyksen arvoinen
Olet alfa -
ja omega
Me palvomme Sinua, Herramme
Olet ylistyksen arvoinen
Annamme Sinulle kaiken kunnian
Me palvomme Sinua, Herramme
Olet ylistyksen arvoinen
Annamme Sinulle kaiken kunnian
Me palvomme Sinua, Herramme
Olet ylistyksen arvoinen
Laulakaa se uudestaan antakaa Hänelle enemmän
Annamme Sinulle kaiken kunnian...
Vielä kerran, antakaa Hänelle enemmän
Annamme Sinulle kaiken kunnian...
Olemme tänä aamuna täällä Sinua varten, Jeesus
Voi, miten palvomme Sinua
Jotkut tulivat jo alas eteen. Jos haluat tulla tänne ja liikkua vapaasti, tee se.
Ylistetään Jeesusta.
Näin saatanan putoavan kuin salama
Näin pimeyden pakenevan suojaan, -
mutta ihme, josta en vain millään pääse yli, -
on se, että nimeni on kirjattu Taivaaseen
Uskon merkkeihin ja ihmeisiin
Minussa on ylösnousemusvoima, -
mutta silti ihme, josta en vain millään pääse yli, -
on se, että nimeni on kirjattu Taivaaseen
Ylistykseni kuuluu Sinulle ikuisesti
Tämä on todistukseni, kuolemasta elämään
Koska armo kirjoitti tarinani uudestaan, minä todistan
Jeesuksen Kristuksen, Vanhurskaan, kautta minut on vanhurskautettu
Tämä on todistukseni
Tulkaa yhteen, pojat ja tyttäret, -
jotka on ostettu verellä ja pesty vedessä, -
laulakaa Hengen, Pojan ja Isän ylistystä
Jumalamme saattaa työnsä päätökseen
Tämä on todistukseni kuolemasta elämään
Koska armo kirjoitti tarinani uudestaan, minä todistan
Jeesuksen Kristuksen, Vanhurskaan, kautta minut on vanhurskautettu
Tämä on todistukseni
Kuolemasta elämään, minä elän!
Jos en ole kuollut, työsi ei ole valmis
Vielä suurempaa on tulossa, minä uskon!
Jos en ole kuollut, työsi ei ole valmis
Vielä suurempaa on tulossa, minä uskon!
Jos en ole kuollut, työsi ei ole valmis...
Tämä on todistukseni kuolemasta elämään
Koska armo kirjoitti tarinani uudestaan, minä todistan
Jeesuksen Kristuksen, Vanhurskaan, kautta minut on vanhurskautettu
Tämä on todistukseni
kuolemasta elämään...
Kuolemasta elämään, minä elän
Siirrymme jumalanpalveluksemme seuraavaan osioon.
Jatkamme ylistystä, kun annamme kymmenyksemme ja uhrimme.
Kun luin tänään Raamattua, pohdin sitä, -
että ylistys on paljon muutakin kuin laulamista. Se maksaa meille jotain.
Kun Daavid halusi antaa Herralle uhrin, -
hän halusi ostaa palan maata.
Maanomistaja sanoi: "Olet kuningas, joten saat sen ilmaiseksi."
Daavid sanoi: "Ei. En anna Herralle mitään, mikä ei maksa minulle jotain."
Ylistyksen ja sen, että tulemme Herran läsnäoloon, -
tulisi maksaa meille jotain. Se voi olla astumista pois mukavuusalueelta, -
tulemista eteen, käden kohottamista, polvistumista, huutamista täysillä -
tai polvistumista hiljaa Hänen läsnäolossaan, -
mutta meidän tulee astua sisään Jumalan läsnäoloon.
Samoin on antamisen laita. Joskus vain annamme nopeasti -
vähän rahaa uhrihaaviin, mutta antamisen tulisi tuntua joltain.
Jeesus antoi kaikkensa, ja annamme Hänelle kymmenesosan takaisin.
Hän lupasi avata taivaan portit, -
mutta antamiseen liittyy hinta. Sen me teemme nyt.
Voit antaa rahaa kirjekuoressa tai kortilla salin ulkopuolella.
Antaa voi monella tavalla. Vaihtoehdot tulevat screenille.
Kun annamme ja astumme Hänen läsnäoloonsa, taivas aukeaa yllämme.
Sanomme nyt julistuksemme, koska tiedämme, että kun astumme -
Hänen läsnäoloonsa, Hänen siunauksensa tulee elämäämme.
Viisikö vain nousee? Hyvä. Noustaan. Sanotaan julistus yhdessä -
kovaan ääneen. Puoli kymmenen kokous alkaa olla tässä jo aika hyvä.
Kun keräämme tämän uhrin, uskomme, että Herra antaa meille -
parempia työpaikkoja, mielisuosiota ja ystävyyssuhteita, -
avoimet ovet evankeliumille, siunauksia töissä, -
palkankorotuksia ja bonuksia, alennuksia ja provisioita, perintöjä, -
ihmeellistä huolenpitoa, korkoja ja tuloja, -
veronpalautuksia, shekkejä, lahjoja ja yllätyksiä, -
rahan löytämistä, velkojen maksua, -
kulujen pienenemistä, siunauksia ja kasvua.
Kiitos, Herra, että täytät kaikki taloudelliset tarpeeni, -
jotta minulla on enemmän kuin tarpeeksi antaa Valtakunnan työhön -
ja edistää Jeesuksen Kristuksen evankeliumia. Aamen.
Tänään on luvassa jotain erityistä. Meillä on nimittäin puhujavieras.
Ystävämme Hugh Osgood, tohtori Hugh Osgood.
Hän on pastori, seurakuntien istuttaja, -
raamatunopettaja ja konferenssipuhuja, -
mutta ennen kaikkea hän on ollut Chroma-seurakunnan ystävä.
Kun aloitimme tämän Jumalan läsnäolon etsimismatkan, -
emme tienneet, mihin se meidät veisi. Heprealaiskirjeessä sanotaan, -
että meitä ympäröi suuri todistajien pilvi, mutta se puhuu niistä, -
jotka ovat menneet edeltä.
Joskus tarvitsemme tukea ihmisiltä, jotka ovat täällä kanssamme.
Sitä Hugh on tarjonnut. Hän on ollut ystävä ja uskottu, -
rohkaissut meitä ja puhunut Jumalan Sanaa asioihin.
Hän on mies, joka rakastaa Jeesusta, Pyhää Henkeä ja seurakuntaa.
Noustaanko siis ylös ja toivotetaan ystävämme Hugh tervetulleeksi?
Istukaa, olkaa hyvät. Tuo puhe sai minut kuulostamaan levottomalta.
Olen tehnyt niin monia asioita, mutta sellaista se joskus on.
Luulen, että parasta meille kaikille on, jos emme keskity -
vain omaan palvelutyöhömme, vaan yritämme olla hyödyksi.
Jos se tarkoittaa sitä, että päätyy tekemään sitä sun tätä, olkoon niin.
Niin Jumala vain toimii. On hienoa olla taas Chromassa.
Edellisestä kerrasta on hetki, mutta on innostavaa olla luonanne.
Viimeksi olin itse asiassa täällä evankeliointikonferenssissa.
Minulla oli haasteita, sillä toin mukanani kirjan, josta puhuin, -
ja se myytiin täysin loppuun. Nyt kertaa niitä on varmasti tarpeeksi.
Ilmestykset Jeesuksen ylösnousemuksesta haastoivat minua.
Minulla ei usein ole mukanani kirjaa, joka sopisi saarnani aiheeseen, -
mutta kirja Because I live ("Koska elän") sai alkunsa -
Revelation TV:n kuvauksissa Espanjassa.
Olen muuten siellä samaan aikaan kun saarnaan täällä.
On ihmeellistä, että nykyisin voi olla kahdessa paikassa yhtä aikaa.
Ilmestykset ylösnousemuksesta innoittivat minua, ja aloin kirjoittaa.
Tiimini halusi tehdä siitä kirjan, josta puhutaan kahvipöydissä, -
josta ihmiset voivat hyötyä itse ja jonka he uskaltavat antaa muille.
Teimme siitä lahjakirjan ja menimme sen kanssa kaupungille.
Eräs tiimini jäsen tekee elokuvia.
Hän sai muuten juuri sopimuksen The Chosen -sarjan jatko-osasta.
Se kertoo Apostolien teoista. Olen siitä innoissani.
Tosin ikävä kyllä hän on nyt enemmän USA:ssa kuin luonani, -
mutta pikku hiljaa homma edistyy. Hän tekee kanssani elokuvasarjan.
Jos ostatte kirjan, saatte elokuvatkin ilmaiseksi. Kirjan hinta on 15 puntaa.
Minulla on myös muita kirjoja. Toin neljä muuta kirjaa.
Ne ovat vain viisi puntaa kappaleelta, ja kaikki yhdessä maksavat 15 puntaa.
Ymmärrän, että lukukausi on puolessa ja opiskelijoiden rahat ovat tiukalla, -
mutta tämä on hyvä sijoitus. Rohkaisen teitä menemään sinne -
ja katsomaan, mitä tarjolla on. Otamme vastaan korttimaksuja.
Lupasin tiimilleni, etten toisi kirjoja takaisin. Kaikki riippuu teistä.
Edellisen jumalanpalveluksen väki jätti avokätisesti teille kaiken.
Toivon, että Because I live ja muut kirjat siunaavat teitä.
Hyvä. Tiedän, mitä olette tehneet viime viikkoina.
Olette puhuneet uskosta ja Jumalan luonteenlaadusta, -
joka antaa meille toivoa. Tänään aion puhua rakkaudesta.
Luen aluksi katkelman Johanneksen evankeliumista.
Luen luvun 11 jakeesta 33.
Tässä puhutaan siitä, kun Jeesus tuli ystävänsä Lasaruksen haudalle.
Oikeastaan puhun aluksi ystävyydestä ja jatkan siitä eteenpäin.
Jae 33: "Kun Jeesus näki hänen itkevän -
ja hänen kanssaan tulleiden juutalaisten itkevän, -
joutui hän hengessään syvän liikutuksen valtaan ja vapisi; -
ja hän sanoi: 'Mihin te panitte hänet?'
He sanoivat hänelle: 'Herra, tule ja katso'. Ja Jeesus itki.
Niin juutalaiset sanoivat: 'Katso, kuinka rakas hän oli hänelle!'
Mutta muutamat heistä sanoivat: 'Eikö hän, joka avasi sokean silmät, -
olisi voinut tehdä sitäkin, ettei tämä olisi kuollut?'"
"Katso, kuinka rakas hän oli hänelle!" Se on paljon sanottu.
He saivat nähdä, että Jeesus oli tullut tälle paikalle, -
jossa Hänen ystävänsä oli kuollut. Lasarus merkitsi Jeesukselle paljon.
Monilla on ystäväpiireissään ihmisiä, jotka ovat läheisempiä kuin toiset.
Uskon, että Lasarus oli Jeesukselle todella läheinen.
Ja nyt hän oli kuollut. Asiaa mutkisti vielä se, -
että Jeesus oli sanonut opetuslapsille: "Ei tämä tauti ole kuolemaksi".
Opetuslapset ihmettelivät, oliko Jeesus sekaisin vai eikö Hän kertonut kaikkea.
Totuus on, että Jeesus tarkoitti, ettei kuolema ole loppu.
Kaikki ei pääty kuolemaan, vaan elämämme jatkuu.
Mutta kun juutalaiset katsoivat, miten Jeesus itki haudalla, -
he todistivat: "Katsokaa, miten paljon tämä mies rakasti Lasarusta."
Haluan kertoa teille, että se on vasta kaiken alku, -
koska meillä on Jumala, joka haluaa aina antaa meille enemmän.
Kun he tuossa hetkessä totesivat Hänen rakastaneen Lasarusta, -
he eivät aavistaneetkaan, miten paljon Jeesus todella rakasti häntä.
He näkivät kyyneleet ja pitivät niitä rakkauden merkkinä, -
mutta Jeesus halusi antaa tuohon tilanteeseen paljon enemmän.
Jotkut sanoivat: "Jos Jeesus olisi ollut täällä, tuo mies ei olisi kuollut."
Jeesus kuitenkin tiesi herättävänsä hänet kuolleista.
En tiedä teistä, mutta minä ajattelen, että kun Jeesus herätti Lasaruksen, -
se oli voimallinen hetki. Haluan ajatella, -
että näissä hetkissä Jeesus ei tavoitellut mitään spektaakkelia.
Jos niin olisi ollut, Jeesus olisi käskenyt kiven siirtyä haudan suulta -
ja pyytänyt Lasaruksen esiin, mutta Hän käskikin ihmisiä siirtämään kiven.
Hän ei yrittänyt tehdä vaikutusta.
Minkään Jeesuksen ihmeiden, ei edes veden päällä kävelemisen, -
tarkoitus ei ollut osoittaa Hänen suuruuttaan, vaan täyttää jokin tarve.
Jokainen ihme täytti jonkin tarpeen.
Jeesus käveli veden päällä, koska opetuslapset pelkäsivät myrskyä, -
ja Hän halusi päästä rantaan ennen heitä. Hän teki kaiken myötätunnosta.
Tässä sanotaan, että Jeesus vapisi ja että syvä liikutus valtasi Hänet.
Hän meni haudan luo ja kutsui Lasarusta.
Kun Hän sanoi: "Lasarus, tule ulos", Hänen sanansa saivat hänet liikkeelle.
Vaikka Lasarus oli kääritty päästä varpaisiin käärinliinoihin, -
Herran sanojen voima sai hänet jotenkin tulemaan ulos haudasta.
Sitten hänet varmaankin vapautettiin käärinliinoista.
Itse ajattelin, että kun hän oli vapaa, Jeesus halusi vain sanoa: -
"Lasarus!" ja halata häntä. Tiedän, ettei Raamatussa sanota niin, -
mutta Jeesus rakasti häntä kovasti. Kun ihmiset näkivät tuon ihmeen, -
he ehkä ajattelivat: "Vau! Tuo oli jotain muuta kuin itkemistä!"
Jeesus vei tilanteen uudelle tasolle, ja niin Hän haluaa aina tehdä.
He näkivät Jeesuksen rakkaudesta osan, mutta se oli paljon suurempi.
Jos he olisivat pysyneet Jeesuksen mukana, he olisivat nähneet, -
miten paljon Jeesus todella rakasti Lasarusta. Betaniaan tullessaan -
Jeesus sanoi Martalle: "Sinun veljesi on nouseva ylös".
Martta sanoi: "Minä tiedän hänen nousevan ylösnousemuksessa", -
mutta Jeesus sanoi: "Minä olen ylösnousemus ja elämä."
Ja kun Lasarus nousi haudasta, hän ei saanut ylösnousemuselämää.
Hän sai vain vanhan elämänsä takaisin.
On olemassa vielä paljon enemmän, mutta jotta sen voisi saada, -
piti tapahtua jotain todella väkevää.
Jeesukselle sanottiin: "Jos olisit ollut täällä, hän ei olisi kuollut."
Näki, että ihmiset pelkäsivät kuolemaa, -
mutta Jeesus tiesi tulleensa kuolemaan maailman syntien tähden.
Hän tulisi antamaan henkensä Lasaruksen puolesta.
En tiedä, osaatko kuvitella tätä, mutta kun Jeesus oli ristillä -
kädet naulattuina ristinpuuhun, se oli rakkaudenosoitus.
Jeesus sanoi siinä: "Näin paljon minä rakastin tätä maailmaa."
Hän ei kuollut vain sinun syntiesi tähden, vaan koko maailman syntien.
Minusta on ihmeellistä, että Jeesus naulittiin ristille -
sinun syntiesi ja minun syntieni tähden.
Raamatussa sanotaan, että nimemme on kirjoitettu Hänen kämmeneensä.
Niitä ei ole kirjoitettu kynällä ja musteella, vaan naulalla ristillä.
Kun Jeesus kuoli ristillä ja naula lävisti Hänen kätensä, -
nimesi tavallaan kirjoitettiin Hänen käteensä, koska Hän kuoli vuoksesi.
Tiedän, etteivät kaikki pelastu, mutta Jumala mahdollistaa sen kaikille.
Ja kaikille, jotka ottavat Hänet tänään vastaan, Hän antaa oikeuden -
tulla Jumalan lapsiksi. Kyse on vastaanottamisesta, -
mutta tiedän, että Hän on järjestänyt kaiken.
En ole kovin hyvä myyjä. En osaa myydä edes omia kirjojani, -
mutta kun saarnaan evankeliumia, luotan siihen niin paljon, -
että voin sanoa jokaiselle: "Tiedän, että jos teet parannuksen ja uskot, -
tulet saamaan Jumalan elämän", sillä Jeesus kuoli kaikkien puolesta.
Kukaan tässä maailmassa ei sano: -
"Haluaisin arvella, että on mahdollista, että jos teet parannuksen ja uskot, -
sinulla on mahdollisuus saada uusi elämä Kristuksessa."
Ei se ole ehdollista. Totuus on, että jokainen, joka avuksi huutaa -
Herran nimeä, pelastuu. Tässä juuri on Jeesuksen ristintyön suuruus.
Mieti tätä hetki. Juutalaiset, jotka näkivät Jeesuksen itkemässä -
Lasaruksen haudalla sanoivat: "Katso, miten paljon Jeesus häntä rakasti."
Mutta risti vie rakkauden aivan uudelle tasolle, eikö viekin?
Jumala on aina halunnut viedä rakkauden uudelle tasolle.
Jeesus käski opetuslasten mennä edeltä Galileaan noustuaan kuolleista.
Siellä Hän keskusteli Pietarin kanssa. Muistatte varmaan tämän kohdan.
Pietarihan oli kieltänyt Jeesuksen kolmesti.
Hän sanoi, ettei tuntenut Jeesusta. Jeesus halusi vahvistaa Pietaria.
Hän vei Pietarin kävelylle Galileanmeren rannalle.
Hän kysyi ensin: "Rakastatko minua enemmän kuin muut opetuslapset?"
Koko juttu lähti liikkeelle siitä, että Pietari oli kehuskellut, -
että vaikka kaikki muut jättäisivät Jeesuksen, hän ei sitä tekisi.
Jeesus aloitti kysymällä: "Rakastatko minua enemmän kuin nämä muut?"
Se oli Pietarille vaikea hetki. Hän tiesi pettäneensä Jeesuksen.
Kaikki se tuska tuli uudestaan mieleen, mutta Jeesus vahvisti häntä.
Hän kysyi: "Pietari, rakastatko minua?" Hän käytti sanaa agape eli kysyi: -
"Rakastatko minua Jumalan rakkaudella?"
Pietari vastasi: "Herra, tiedät, että pidän Sinusta."
Hän käytti toista kreikan sanaa fileo, joka tarkoittaa kiintymystä.
Silti Jeesus sanoi: "Ruoki lampaitani." Hetken kuluttua Jeesus kysyi taas: -
"Pietari, rakastatko minua?" Hän puhui Jumalan ehdottomasta rakkaudesta.
Pietarin oli pakko sanoa jälleen: "Herra, tiedät, että pidän Sinusta."
Jeesus on todella armollinen. Kolmannella kerralla Hän kysyi: -
"Pietari, pidätkö minusta?", ja Pietari vastasi: "Voi, Herra, pidän Sinusta."
Huomaatko, mitä Pietari teki? Hän oli vain täysin rehellinen.
Hän ei voinut sanoa rakastavansa Jeesusta ehdottomalla rakkaudella.
Hän näki tuon rakkauden Jeesuksessa muttei nähnyt sitä vielä itsessään.
Tiedämme Roomalaiskirjeen luvun 5 perusteella, -
että Pyhä Henki vuodattaa Jumalan rakkauden sydämiimme.
Johannes kertoi evankeliumissaan näistä asioista, joista Jeesus puhui, -
mutta Henkeä ei ollut annettu, koska Jeesus ei ollut astunut taivaisiin.
Me elämme aikaa, jolloin voimme saada -
tuon ehdottoman Jumalan rakkauden sydämiimme.
Ajattele Jeesusta naulittuna ristille kädet levitettyinä sivuille.
Se kuvaa Jumalan ehdotonta rakkautta maailmaa kohtaan.
Naulanjäljet ovat kirjoittaneet nimemme Hänen käsiinsä.
Sitten Hänen kylkeensä iskettiin keihäs.
Kun keihäs lävisti Hänen kylkensä, Johannes oli aivan ymmällään.
Hän sanoi nähneensä, että haavasta tuli ulos verta ja vettä.
Se oli epätavallista. Johannes oli siitä niin ihmeissään, -
että kirjoittaa: "Minä olin paikalla ja tuo oli se, mitä näin."
Haavasta ei tullut pelkkää verta. Ilmiölle on lääketieteellinen selitys.
Jos ihminen ristiinnaulitaan, hän kuolee tukehtumalla.
Kehon paino vetää häntä alaspäin, kunnes hän ei enää voi hengittää.
Itse asiassa ristiinnaulitut joutuivat kannattelemaan itseään -
jalkoihin iskettyjen naulojen avulla keventääkseen tuota painetta.
Kuoleman nopeuttamiseksi Jeesuksen rinnalla roikkuneiden ihmisten -
jalkojen luut katkaistiin, eivätkä he voineet enää kannatella itseään.
Silloin loppu tuli nopeasti. Jeesus oli jo kuollut.
Haavasta tuli verta ja vettä, -
koska ristillä roikkumisen paine oli johtanut siihen, -
että Jeesuksen sydänpussi oli täyttynyt nesteellä.
Keihäs lävisti Hänen sydämensä, ja veri ja neste tulivat ulos.
Johannes katsoi sitä ja sanoi nähneensä verta ja vettä.
Toinen tilanne, jossa voi nähdä verta ja vettä tulevan ulos, on synnytys.
Ja kun Jeesus kuoli ristillä, Hänkin synnytti jotain.
Jo Jesaja kirjoitti, että ristillä Jeesus näki "sielunsa vaivan".
Siinä käytetään samaa sanaa kuin synnytyksestä.
Jeesus oli ristillä tavallaan synnytystuskissa.
Hän pystyi katsomaan aikojen halki ja oli tyytyväinen siihen, -
että synnytystuskat, joita Hän koki, tuottivat sen tuloksen, -
jonka Hän halusi nähdä. Jeesus katsoi ristiltä aikojen halki -
ja pystyi näkemään jopa Chroma-seurakunnan -
sunnuntaina 6.11.2022.
Hän saattoi katsoa seurakuntaa ja todeta olevansa tyytyväinen.
Se tuska, jota Hän kärsi ristillä ja rakkaus, jota Hän koki, -
oli voimakas rakkaus, että se mursi Hänen sydämensä.
Olette juuri tutkiskelleet tuota sydämen murtumista.
Ennen ehkä ajattelitte, -
että murtunut sydän liittyy vain romanttisiin komedioihin, -
mutta kaipauksen ja täyttymättömien toiveiden aiheuttama kipu -
voi todella saada aikaan fysiologisesti havaittavissa olevia muutoksia.
Jeesus oli tuollaisen tuskan vallassa. Ristillä suurin kipu ei ollut fyysistä.
Pahinta oli nähdä kaikki sen palavan rakkauden läpi, -
jota kolmiyhteinen Jumala koki jo ennen aikojen alkua, kun päätettiin, -
että Jeesus teurastettaisiin Uhrikaritsana pelastuksemme tähden.
Kuten tänään lauloimme, Hän tuli ja antoi itsensä ristillä.
Ja sielunsa vaivan keskellä -
Hän synnytti sinut ja minut, ja sanotaan, että Hän oli tyytyväinen.
Joku sanoi kerran, -
että enkelien on vaikea ymmärtää, -
mitä Jumala teki antaessaan Poikansa.
Ja ainoa vastaus, joka voidaan antaa, -
jos he olisivat kysyneet Jumalalta, miksi Hän teki sen, -
olisi: "Katsokaa. Tämän vuoksi.
Tämän vuoksi. Ihmisten elämä muuttuu.
Tämän vuoksi se oli sen arvoista." Eikö olekin ihmeellistä ajatella, -
että ristillä nimeäsi ei kirjoitettu vain Jeesuksen käsiin nauloilla, -
vaan se oli myös kirjoitettu Hänen sydämeensä?
Hän katsoo aikojen halki ja näkee nekin, -
jotka ovat vielä tulossa Jeesuksen tykö. Hän kärsi heidänkin vuokseen.
Kun alat rukoilla niiden puolesta, jotka eivät vielä tunne Häntä, -
liität itsesi Jeesuksen kärsimykseen. Jeesus näkee sen ja on tyytyväinen.
Tiedämme, että Hän on tehnyt pelastuksen mahdolliseksi kaikille.
Se on vähän eri asia kuin juutalaisten havainto Jeesuksesta itkemässä.
"Katso, miten rakas hän hänelle oli." Se oli vasta alku.
Hän ei rakastanut Lasarusta vain sen verran, että itki hänen kuolemaansa -
ja herätti hänet, vaan niin paljon, että meni ristille hänen vuokseen, -
jotta ylösnousemuselämä, josta Jeesus oli puhunut, -
olisi hänenkin osansa. Jumala haluaa meidän tietävän tämän.
Hän menee valtavan pitkälle, -
jotta voisimme tuntea Jeesuksen ylösnousemuselämän sisällämme.
Kerron teille koko kehityskulun.
Eedenin puutarhassa Jumala antoi ihmiselle elämän henkäyksen, -
ja sanotaan, että ihmisistä tuli eläviä sieluja.
Mutta tiesittekö, että Jumala ei antanut Aadamille kaikkea elämänsä henkeä?
Miten niin? Minusta se on selvää, koska Hän istutti puutarhaan -
elämän puun, josta syömällä olisi saanut lisää Hänen elämäänsä.
Hän antoi heille alkuhenkäyksen, ja heistä tuli eläviä olentoja, -
mutta Hän halusi antaa heille vielä paljon enemmän.
Jos he olisivat syöneet elämän puusta, kaikki olisi ollut upeaa.
He luulivat silmiensä avautuneen, kun söivät hyvän ja pahan tiedon puusta, -
mutta elämän puu olisi avannut heidän silmiään vielä enemmän.
He olisivat päässeet läheisempään suhteeseen Jumalan kanssa.
Jumala on valo, elämä ja rakkaus, ja koska Hän on rakkaus, -
Hän haluaa kanssamme suhteen, johon tulemme vapaaehtoisesti.
Siksi Aadam ja Eeva saivat valita. "Mitä te haluatte?
Lisää minun elämääni vai lisää omaa itseriittoisuuttanne?"
Ja tietysti he valitsivat lisää itseriittoisuutta, eikö niin?
Mutta sillä hetkellä, kun se tapahtui, jokin heidän sisällään kuoli.
Se, mistä me puhumme elämänä, on Jumalan silmissä kuin kuolemaa.
Paavali kirjoittaa seurakunnille, että ihmiset ovat kuolleet synteihinsä -
eivätkä edes huomaa sitä!
Jos menisimme kaduille kysymään ihmisiltä: "Oletko elossa vai kuollut?"
Kaikki vastaisivat: "Olen elossa." Näin he sanoisivat, -
mutta elämämme on todella onttoa ja heikkotasoista verrattuna siihen, -
mitä Jumala haluaisi meille antaa.
Me elämme, läpäisemme tenttimme ja teemme monenlaista, -
mutta teemme sen tahdonvoimamme, -
mielemme ja tunteidemme avulla.
Lihasta puhuessaan Raamattu tarkoittaa mieltämme, tahtoamme, -
tunteitamme ja fyysistä olemustamme. Monille ihmisille siinä on kaikki.
Sitähän minä olen. Olen ajatusteni, tunteideni, päätösteni -
ja fyysisen voimani yhdistelmä.
Mutta Jumala ei koskaan tarkoittanut sen olevan näin.
Kun ihminen söi hyvän ja pahan tiedon puusta, nuo asiat alkoivat hallita.
Heidän elämänsä oli poissa, koska Jumala sanoi, että sinä päivänä, -
kun he söisivät siitä, he kuolisivat. Fyysisesti he kuolivat -
vasta paljon myöhemmin, mutta syötyään siitä puusta he kuolivat.
Heidän sisäinen elämänsä oli poissa.
Ja sitten Jeesus meni ristille.
On ihmeellistä, mitä Jumalan piti tehdä. Hänen piti odottaa, -
että Rooman hallinnon julmuus keksisi kuolemantavan, -
jossa ihmiset naulittaisiin puiseen ristiin.
Hän odotti sitä julmuutta ennen kuin antoi Poikansa -
tuomaan elämän puun tavallaan takaisin maan päälle.
Sitähän risti tavallaan edustaa.
Kun kohtaamme ristin, voimme sanoa hyvästit vanhalle, -
ristiinnaulita vanhan itsemme samoin kuin Jeesus ristiinnaulittiin, -
ja ottaa vastaan ylösnousemuselämän, jonka Hän haluaa antaa jokaiselle.
Ristillä saavutettiin todella paljon.
Puhumme täytetystä ristintyöstä, koska Jeesus huusi: "Se on täytetty!"
Hän tarkoitti, että kaikki oli valmista.
Kaikki Vanhan testamentin kymmenykset ja tavat oli täytetty.
Nyt meillä voi olla pappeus, joka ei ole Aaronin pappeutta.
Meillä on erilainen välimies Jumalan kanssa kuin Mooses.
Me voimme saada kaiken tämän ja muutakin, koska ristintyö on täytetty.
Tapahtui vielä muutakin. Tiesitkö, että vanhan liiton papit -
kantoivat liitonarkkua harteillaan astuessaan Jordaniin?
Kun israelilaiset pakenivat Egyptistä, Punainenmeri halkesi, -
kun Mooses nosti sauvansa auktoriteetin merkiksi.
On mielenkiintoista, -
että kun israelilaiset astuivat Luvattuun maahan, -
mukana ei ollut ketään Punaisenmeren läpi kävellyttä -
Joosuaa ja Kalebia lukuun ottamatta.
Jumala tuntui haluavan, että he menisivät sitten Jordanin läpi -
saadakseen kokea Jumalan täyteyden. Heiltä oli jäänyt aiempi kerta väliin.
Nyt ei ollut kohotettua sauvaa, vaan liitonarkkua kantavat papit.
Sillä hetkellä, kun he astuivat veteen, vedet erkanivat toisistaan.
Mitä he tekivät siellä? He vain seisoivat.
Haluan, että mietit tätä, koska vedet eivät normaalisti eroa toisistaan.
Papit varmaan pohtivat, miten ihmeessä se tapahtui.
Jos olisit ollut yksi papeista olisit varmaan pohtinut koko ajan, -
tulevatko aallot kohta takaisin ja hukuttavat koko porukan?
He kuitenkin seisoivat siellä niin kauan, että kaikki pääsivät joen yli.
Jopa vanhemmat ihmiset, jotka liikkuivat vaikeasti, -
ja vauvat, joita kannettiin sylissä. He odottivat ja odottivat, -
ja kun kaikki olivat menneet, he nousivat joesta.
Samalla tavalla kun Jeesus oli ristillä, Hän roikkui siellä kunnes tiesi, -
että joka ikinen Häntä etsivä sielu oli saanut mahdollisuuden pelastua.
Eikö olekin uskomatonta?
Jeesus koki ristillä valtavan paljon rakkautta.
Puhuin nauloista, jotka pitivät Hänet ristillä, -
mutta eivät ne loppujen lopuksi pitäneet Häntä siellä.
Ohikulkijat pilkkasivat: "Jos olet Jumalan Poika, tule alas!"
Jeesus ei vastannut pilkkasanoihin. Paholainen käytti samaa temppua.
"Jos olet Jumalan Poika, käske näiden kivien muuttua leiväksi."
"Jos olet Jumalan Poika..." Jeesuksen ei tarvinnut todistaa sitä.
Jos Jeesus olisi toistellut: "Tiedätkö, kuka olen? Olen Jumalan Poika", -
se olisi luultavasti saanut meidät epäilemään asiaa.
Kuninkaan ei tarvitse jatkuvasti todistella olevansa kuningas.
Jos joku sanoo: "Tiedätkö, kuka olen?", et ehkä usko hänen olevan se.
Juuri se, ettei Jeesuksen tarvinnut todistella asiaa, kertoo, kuka Hän oli.
"Minä olen se, joka olen. Minun ei tarvitse todistaa sitä paholaiselle -
tulemalla alas, mikä pilaisi pelastus- suunnitelman. Pysyn täällä -
piikeistä ja pilkasta huolimatta, kunnes voin sanoa: 'Se on täytetty!'"
Tämä on rakkautta.
Ja se antaa meille mahdollisuuden ottaa vastaan ylösnousemuselämä, -
koska Jeesuksella oli sellainen rakkaus, -
joka ei voinut pitää Häntä haudassa.
Kolmantena päivänä Hän nousi ylös. Nyt näemme ylösnousemuselämän.
Jeesus sanoi: "Minä olen ylösnousemus ja elämä", -
ennen kuin herätti Lasaruksen kuolleista, mutta kolmantena päivänä -
se oli täysin selvää. Hän on ylösnousemus ja elämä.
Rakastan Filippiläiskirjeen kohtaa, jossa sanotaan, -
että Hänelle on annettu nimi, joka on kaikkia muita nimiä ylempänä.
Mikähän se nimi on? Se on Jeesus. Mutta sehän oli jo Hänen nimensä.
Miksi Hänelle annettiin muita ylempi nimi? Kun Hän sai tuon nimen, -
Joosef sanoi, että Hän on Jeesus, koska Hän pelastaa ihmiset synneistä.
Silloin se ei kuitenkaan ollut vielä tapahtunut.
Hän on Jeesus, joka on Pelastaja, mutta nyt tiedämme, että Hän on sitä!
Ja Jeesuksen nimessä jokainen polvi notkistuu -
ja kieli tunnustaa, koska Hän on Voittaja!
Uskon, että taivaaseenastumis- psalmi on teille kaikille tuttu, -
mutta ette ehkä ole ajatelleet sitä näin. Se on psalmi 24.
"Kuka saa astua Herran vuorelle, kuka seisoa hänen pyhässä paikassansa?
Se, jolla on viattomat kädet ja puhdas sydän..." Sehän on Jeesus, vai mitä?
Se jatkuu: "Nostakaa päänne, te portit, nostakaa päänne, te ikuiset ovet, -
kunnian kuninkaan käydä sisälle! Kuka on se kunnian kuningas?
Hän on Herra, väkevä ja voimallinen, Herra, voimallinen sodassa."
Jeesus astui taivaaseen ylösnousseena Kuninkaana -
ja Voittajana. Taistelu oli voitettu.
Sitten Hän sai Isältä voitelun, joka on vuodatettu meidän yllemme.
Sinä päivänä, kun Henki alkoi virrata, he olivat Isän läsnäolossa, -
ja Hänet voideltiin öljyllä. Eikö sekin ollut hieno hetki, -
kun tänään rukoilimme, että ihmiset voideltaisiin iloöljyllä?
Saatoimme rukoilla niin, koska kun Jeesus astui taivaaseen, -
Hänet voideltiin iloöljyllä. Voimme lukea siitä Heprealaiskirjeestä.
Tuo öljy, joka tuli Hänen ylleen, vahvisti Hänen pappeutensa -
Melkisedekin pappisviran mukaisesti. Psalmissa 133 taas sanotaan: -
"Katso, kuinka hyvää ja suloista on, että veljekset sovussa asuvat!
Se on niinkuin kallis öljy pään päällä, jota tiukkuu partaan ―
Aaronin partaan, jota tiukkuu hänen viittansa liepeille."
Olemme tänään täyttyneet Hengellä, koska Hengen virtaus on jatkunut -
vuosisatojen ajan. Ja täällä me olemme, Leicesterissä, -
melkein 2 000 vuotta myöhemmin!
Ja Jumalan Henki voi tulla ja muuttaa elämämme. Eikö olekin ihmeellistä?
Ja kaikki siksi, että Jeesus sai voiton ristillä.
En tiedä, mitä Lasarukselle tapahtui.
Haluan ajatella, että hän oli yksi yläsalin 120:stä, mutta en tiedä.
Betania oli lähellä Jerusalemia, joten hän olisi voinut olla siellä.
Hänellä oli ainakin syytä olla siellä, olihan hän saanut uuden elämän.
Hän oli valmis saamaan vielä suuremman elämäntason.
Kun Jumalan Henki tuli ja puhalsi väkevän tuulenhenkäyksen lailla, -
tuo Jumalan Henki, ruach, se Jumalan tuuli, -
Jeesuksen ristillä kärsimä sielun vaiva -
sai nyt nähdä ihmisten syntyvän Jumalan Hengestä, -
kun Jumalan Henki puhalsi heidän lävitseen, ja he muuttuivat täysin.
Nykyisin puhutaan, että kielet olisivat todiste Pyhän Hengen kasteesta, -
mutta paras todiste Pyhän Hengen kasteesta on se, että elämä muuttuu.
Se, että haluaa ylistää Jumalaa uusilla kielillä on vain ylipursuamista.
Ei saarnaa sillä tavalla saarnattu.
Ihmiset olivat vain niin innoissaan Jeesuksesta.
Kun he puhuivat Jumalan ihmeellisistä teoista, he eivät sanoneet: -
"Jumala, kylläpä toit ihmiset hienosti Punaisenmeren halki."
Se oli Jumalan ihmeellinen teko, mutta äänensävy oli peribrittiläinen.
He sanoivat: "Minut on juuri tuotu pimeydestä valoon!"
"Minut on juuri tuotu kuolemasta elämään!"
Tällaisia asioita he sanoivat ja näin he sanoivat ne.
He puhuivat siitä kielillä, joita eivät edes osanneet, ja ihmiset kuulivat sen.
He kuulivat sen, jotta voisivat saada tuon saman mullistavan kokemuksen.
Ihmiset halusivat samaa kuin heillä. Eivät niinkään kielillä puhumista, -
vaan he halusivat tietää, millaista oli päästä pimeydestä valoon -
ja kuolemasta elämään. Huomaatteko, mitä tapahtui?
Mitä Pietari sanoi, kun hän nousi puhumaan helluntaipäivänä?
"...teille ja teidän lapsillenne tämä lupaus on annettu ja kaikille,-
jotka kaukana ovat..." Eli he saisivat sen, jos huutaisivat Herraa avuksi.
Teologit sanovat joskus, että nuo 120 olivat erikoistapaus, -
mutta ne 3 000 olivat seurakuntalaisia. He eivät olleet eliitin veroisia.
Älkää viitsikö! Jos he eivät olisi saaneet sitä, mitä noilla 120:llä oli, -
eivätkö he olisi tulleet seuraavana yönä Pietarin ovelle valittamaan, -
miksi eivät saaneet sitä, mikä noilla 120:llä oli?
"Lupauksen piti olla meille, lapsillemme ja kaukana oleville.
Miksi en saanut sitä, mitä teillä on?" Hehän olisivat närkästyneet.
Jumala sanoo: "Tämä on sydämeni." Hyppään alas lavalta.
Siitä hetkestä... Voin yhtä hyvin olla rehellinen.
Täältä ei enää ole paluuta. Pitää vain antaa mennä.
Mutta haluan todella, että ymmärrätte tämän.
Pelastussuunnitelman koko kehityskulku on, että se, -
mikä Eedenissä meni pieleen, voidaan korjata meidän jokaisen elämässä.
Haluan nähdä, mitä Jumala tekee Chromassa. Muuta tämä kaupunki!
Haluan, että kaupungin muut seurakunnat heräävät ja sanovat: -
"Haluan jotain tuollaista." Helluntaina ihmisten piti herätä ja sanoa noin.
Johdin 90-luvulla hyvin paljon tämänkaltaista seurakuntaa.
Oman seurakuntani ja tällaisten seurakuntien ero oli lähinnä se, -
että pidimme valot päällä. Se oli käytännössä suurin ero.
Kaikki muu oli melko samanlaista. No, ei meillä ollut savukoneita.
Siellä tapahtui jotain, ja odotin, että seurakuntamme muuttaisi kaiken.
Sitten ymmärsin, että meidän piti muuttaa myös muita seurakuntia.
Uskon siis, että teette vaikutuksen. Nuo 120 olivat niin täynnä voimaa, -
että he vaikuttivat ensin 3 000:een, sitten 5 000:een ja niin edelleen.
Meidän täytyy saada nähdä Jumalan tekevän jotain omana aikanamme, -
että Henki liikkuu kansojen keskellä -
eivätkä ihmiset enää pidä kristinuskoa vain muodollisena reaktiona.
Kristinusko on sitä, että ihmiset rakastavat Jeesusta palavasti -
ja Jumalan elämä toimii niin kuin sen pitäisi toimia jokaisen elämässä.
Puhun Jumalan rakkaudesta.
Kun Jeesus naulittiin ristille, naulat repivät Hänen lihaansa, -
samoin keihäs, joka pistettiin Hänen kylkeensä.
Tiedän, että noiden haavojen kautta olemme ihmeellisesti parannetut.
Jumala haluaa parantaa ihmisten elämän.
Hän rakastaa sinua niin paljon, -
että itkee kanssasi tuskasi ja menetystesi keskellä -
ja syleilee sinua tuodessaan elämääsi ihmeen, -
mutta Hän rakastaa sinua niin paljon enemmän, että meni ristille, -
antoi aivan kaikkensa ja roikkui siellä, -
kunnes tiesi, että pelastussuunnitelma oli täytetty, -
ja kun Hän menisi taivaaseen, Hän menisi sinne Voittajana, -
ja Jumalan Hengen vuodatus voisi jatkua -
sukupolvesta toiseen heikkenemättä lainkaan.
Tämä on tärkeä asia. Pietari sanoi, että lupaus on teille, -
lapsillenne ja kaukana oleville. Jumalalla ei ole lapsenlapsia.
Toisin sanoen liitto on uudistettavissa joka ikisessä sukupolvessa.
Olen Jumalan lapsi, en Jumalan lapsenlapsenlapsenlapsenlapsi, -
sillä lupaus on jokaiselle sukupolvelle uusi.
On innostavaa, että uusi sukupolvi ilmaisee sitä uudella tavalla.
Minä todella rakastan tätä seurakuntaa, -
ja pidän siitä, että osa meistä on ymmärtänyt, -
että vanha viini sopii kaikkiin leileihin.
Joskus sanotaan, että uusi viini vaatii uudet leilit, -
mutta en ole uutta viiniä, olen vanha. Kypsä viini sopii kaikkiin leileihin.
Uusi viini taas vaatii uudet leilit. Olkaa siis kuin kotonanne -
ja tuokaa kaverinne mukaan. Tämä on kaikenikäisten seurakunta.
Jumala haluaa toimia joka sukupolven keskellä. Tämä on minulle tärkeä asia.
Jos haluatte silotellun version, kysykää edellisen kokouksen väeltä.
Puoli kymmenen jumalan- palveluksessa en pudonnut lavalta.
Kuulkaa intoni. Kuulkaa intoni.
Haluan nähdä herätyksen. Haluan nähdä kaupunkien muuttuvan.
Haluan nähdä seurakuntia, joissa on sama into kuin Salomon pylväikössä.
En usko, että helluntaipäivän jälkeisenä päivänä apostolit sanoivat -
"Kuulkaa. Olette nyt pelastuneet, mutta teidän pitää tehdä jotain.
Teidän täytyy lukea Raamattua, rukoilla ja kokea yhteyttä keskenänne.
Jotta pääsette alkuun, tapaamme täällä huomisaamuna kello 9."
Luulen, että pelastuneet ihmiset sanoivat: -
"Tavataan täällä kello 9. Toivottavasti apostolitkin tulevat."
Toivomme, että seurakunnalla olisi tänään niin paljon energiaa, -
että johtajien täytyy ohjata sitä, ei raahata sitä perässään.
Sen täytyy tapahtua, koska Jeesus rakastaa meitä niin kovasti.
"Katso, kuinka rakas hän oli hänelle!" Hänhän vain itki.
Mutta Hän rakasti häntä niin paljon, että toi hänet pois haudasta.
Hän rakasti häntä ja niin paljon, että meni ristille ja roikkui siellä, -
kunnes saattoi sanoa: "Se on täytetty." "Katso, kuinka rakas hän oli hänelle!"
Hän astui taivaaseen Voittajana, ja Jumalan Henki vuodatettiin, -
jotta ne, joiden sydän on avoin, voivat ottaa vastaan Jumalan elämän.
Golgatan risti oli Jumalan tapa -
tuoda elämän puu takaisin sellaiseen paikkaan, -
että ihmiset voisivat päästä siihen käsiksi. Siitä oli kysymys.
Elämän puu on nyt meidänkin ulottuvillamme.
Me tiedämme, että on ihmisiä, joiden puolesta Jeesus kuoli, -
jotka eivät ole vielä ottaneet totuutta vastaan.
Otetaan me se vastaan eikä enää tukahduteta Pyhää Henkeä.
On helppo ajatella, että kypsyys tarkoittaa rauhoittumista.
Minusta kypsyys ei ole sitä.
Nuorena kristittynä minulle sanottiin: "Älä huoli, kyllä sinäkin rauhoitut."
Olen ollut kuvioissa vuosia, ja putoilen yhä lavalta.
En ole rauhoittunut. Valon pitäisi palaa kirkkaammin ja vahvemmin, -
innokkaammin ja lämpimämmin, koska Jumala rakastaa sinua yhä, -
ei vain silloin, kun pelastuit. "Nyt tiedät, miten paljon rakastan sinua."
Sinun pitäisi tietää se nyt paremmin kuin koskaan aiemmin.
En tiedä tiesitkö, mutta Jeesus kuoli kaupungin kaatopaikalla.
Hän oli syntiuhri, ja lain mukaan syntiuhri piti loppujen lopuksi viedä -
kaupungin ulkopuolelle kaatopaikalle, eivätkä papit saaneet syödä sitä.
Heprealaiskirje kertoo, että kun nautimme Herran ehtoollista, -
syömme uhria, jota lakia noudattavien ei ollut lupa syödä.
Heprealaiskirjeen luvussa 13 kuitenkin sanotaan: -
"Kohdataan Hänet leirin ulkopuolella! Otetaan Hänen häpeänsä yllemme!"
Siitä kristinuskossa on nimittäin kyse. Siinä on myös radikaali puoli.
Siinä ei ole kyse rauhoittumisesta.
Jos naapurisi näkevät, ettet ole muuttunut, tuleeko heistä uskovia?
Siinä ei ole mitään järkeä. Ihmisten täytyy nähdä ero.
Joudumme käymään läpi myös vaikeuksia. Haluan kertoa teille, -
että kuten varmasti tiedätte, Mooses ei mennyt katsomaan palavaa pensasta.
Tekstin mukaan hän meni katsomaan palavaa pensasta, joka ei tuhoutunut.
Todistuksemme on, että jos meillä on ylösnousemusvoima, -
mikään, mikä kaataa meidät, ei voi pitää meitä maassa.
Se ei tuhoa meitä.
Kun ongelmat tulevat, ylösnousemusvoima nousee esiin.
Illalla puhun Jeesuksen upeista sanoista: "Minä rakennan kirkkoni."
Hän sanoo, että Hänen seurakuntansa rakentuu elävistä kivistä.
Hän ei sallinut opetuslasten mennä kaduille kertomaan olevansa elossa -
ennen kuin he olivat itse kokeneet ylösnousemuselämän.
Ylösnousemuselämästä ei nimittäin voi todistaa näin: -
"Haluan vain kertoa, että Jeesus elää", vaan: "Näytän, että Jeesus elää."
"Heititpä päälleni mitä vain, Jumalan armosta nousen jotenkin taas ylös."
Sitä on ylösnousemuselämä. J.B. Phillips käänsi sen hienosti: -
"Kaadumme, mutta meitä ei tyrmätä." Aika selvästi sanottu, vai mitä?
En tiedä, mitä muuta voisin sanoa putoamatta taas lavalta, -
sillä tässä jumalanpalveluksessa olen vuodattanut teille sydämeni.
Rakastan teitä, ja siksi kirjoitin kirjani Because I live.
"Koska minä elän, niin tekin saatte elää."
Näin Jeesus sanoi yläsalissa. Joh. 14:19.
Tämä on ehkä yksi Raamatun tärkeimmistä jakeista.
Koska Jeesuksella on ylösnousemuselämä, -
mekin voimme saada ylösnousemuselämän.
Steve tulee jatkamaan tästä. Hän tekee sen minua paremmin.
Helluntaina Pietari jatkoi ja jatkoi, kunnes 3 000 ihmistä tuli uskoon.
En tiedä, miten hän jaksoi, mutta hän otti haasteena sen, -
että 3 000 ihmistä kuoli sinä päivänä, kun Mooses tuli laintaulujen kanssa.
Voin kuvitella, että rukouskokouksessa ennen Pyhän Hengen vuodatusta -
he sanoivat: "Jos vanhan liiton tullessa kuoli 3 000, uskotaan, -
että uuden liiton tullessa 3 000 ihmistä saa elämän."
Voin kuvitella, että kun heitä oli vasta 2 500, Pietari huusi: "Vieläkö joku?"
"Tulisitteko te, mesopotamialainen nainen, entä te, hyvä herra?"
"Jos huudatte Herraa avuksi, pelastutte."
Ja lopulta 3 000 ihmistä vastasi Jeesuksen kutsuun.
Heidät kastettiin, ja se, mitä nyt jatkamme, sai alkunsa.
Haluamme näyttää maailmalle jotain enemmän, vai mitä?
Koska ei ole vankilan seinää, jonka läpi et pääsisi, -
ei vuorta, jota et voisi siirtää Kaikki on mahdollista
Ei ole murtunutta ruumista, jota et voisi nostaa, -
ei sielua, jota et voisi pelastaa Kaikki on mahdollista
Voit valaista pimeimmän yön, -
voit valaista sen, herätyksen Jumala
Suomennos: Anni Lähteenmäki