Uutisissa: Vierailemme seudulla, joka on maailman saavuttamattomimpia.
Se tunnetaan sinitaivaan maana.
Kristillinen leiri muuttaa siellä nuorten elämää.
Perhe pakeni Vietnamista Saigonin kaatumisen jälkeen.
Ihmeiden sarja pelasti heidän henkensä.
Ja: Näyttely Raamatun kauneudesta Amerikan pääkaupungissa.
KRISTILLISEN MAAILMAN UUTISET
Hei ja tervetuloa uutisten pariin!
Olen George Thomas. Wendy Griffith on muissa tehtävissä.
Ensin menemme maailman kolkkaan, jossa harva on kuullut Jeesuksesta.
Venäläiskristittyjen ryhmä kävi Mongolian syrjäseuduilla -
jakamassa evankeliumia. Minulla oli ilo olla mukana matkalla.
Mongolia tunnetaan sinisen taivaan maana.
Nimi johtuu siitä, että aurinko paistaa täällä yli 250 päivää vuodessa.
Kiinan ja Venäjän välissä sijaitseva maa on maailman harvimmin asuttuja.
Asukkaita on vähän yli 3 miljoonaa.
Heistä yli puolet asuu pääkaupunki Ulan Batorissa.
Maa on noin kolme kertaa Ranskan kokoinen.
Muu alue maasta on puutonta ruohotasankoa, -
jolla valtaosa elää paimentolaisina -
kasvattaen lampaita, vuohia, karjaa, kameleita ja hevosia.
Kuten huomasin, päällystettyjä teitä on tuskin nimeksikään.
Ajan nyt ensikertaa Mongoliassa.
Vartuin Afrikassa.
Tykkään manuaalivaihteistosta.
Viihdyn hyvin tällaisilla teillä.
Tämä on hienoa. Eikä ole ruuhkaa!
Lähdin 46 venäläiskristityn matkassa -
kohti Länsi-Mongoliaa, jossa harva on kuullut Kristuksen rakkaudesta.
Ryhmää johti Pavel Barsokov.
Kadonneet ja kärsivät ovat Kristuksen sydämellä. Niin minunkin.
Barsokov on yhdeksänä vuonna tehnyt tänne kymmeniä matkoja -
ja tuonut nuoria palvelemaan lähetystyössä ja evankelioinnissa.
Alena, 17, kertoi saaneensa kutsun lähetystyöhön nuorena.
Hän on Mongoliassa kolmatta kertaa.
Luin kirjan lähetystyöntekijästä.
Siitä asti olen halunnut kertoa Jumalan rakkaudesta.
Natasha on täällä ensikertaa. Hän haluaa palvella Nepalissa.
Sydämeni murtuu aina, kun ajattelen sitä. Tiedän, että se on kutsuni.
Natasha, Alena ja viitisenkymmentä muuta venäläistä -
pitivät mongolialaisten kanssa nuortenleirejä viikkojen ajan.
Yhteistyö venäläisten kanssa alkoi vuosia sitten.
Haluamme tavoittaa kansan Jumalan rakkaudella.
Työmme muuttaa sydämiä ja mieliä.
Leikkien ja muiden ulkoilmatoimintojen välissä -
ohjaajat, kuten Natasha Grešenko, kertoi mongolialaisille kristinuskosta.
Tämä on hänen kymmenes matkansa.
Nämä nuoret ovat Mongolian tulevaisuus.
Tulevia pastoreita, seurakunnan istuttajia ja kenties maan johtajia.
Jos Jumala suo, he kantavat sydämessään evankeliumia -
ja vaikuttavat siten maahansa.
Leirien merkitys avautuu, kun miettii kristinuskon historiaa Mongoliassa.
Kommunismin kaatumisen jälkeen maassa oli vain kymmenen uskovaa.
Nyt, 26 vuotta myöhemmin, heitä on noin 60 000 kautta laajan maan.
Olemme lännessä syrjäseudulla.
Tämä on maailman saavuttamattomimpia paikkoja.
Mikhail Tšerenkov Missio Euraasiasta on leirien yksi tukija.
Järjestö kasvattaa uusia kristittyjä johtajia -
entisissä neuvostotasavalloissa ja ympäröivissä maissa.
Joskus luulemme, että kaikki tietävät Jeesuksesta, -
mutta on paikkoja, joita ei ole tavoitettu.
Niinpä tällaiset leirit ovat ihanteellinen paikka -
kertoa evankeliumia -
nuorille.
Nuorille, kuten Buyaanaa Davaasambuulle, 22.
Hän otti vastaan Kristuksen pikkutyttönä leirillä.
Hän valmistui raamattukoulusta touko- kuussa ja valmistautuu lähetystyöhön.
Leiri opetti Jumalan rakkaudesta ja valmisteli sydäntäni lähetystyöhön.
Yritän tulla joka vuosi kertomaan, miten itse kohtasin Kristuksen.
Buddhalainen Mashbat Baasan, 16, -
kuuli kristinuskosta ensikertaa.
Kuulin tänään raamattutunnilla, että Jumala loi taivaan, maan ja eläimet.
En tuntenut näitä kertomuksia ennen.
Myös Khulium Myagmardorj on ensikertaa leirillä.
Monet mongolialaiset eivät usko Jeesukseen.
Ennen leiriä minäkin luulin, ettei Häntä tarvitse tuntea.
Sydämeni on muuttunut. Olen oppinut kristinuskosta paljon.
Kaikkiaan tuhatkunta nuorta kuuli evankeliumin, monet ensikertaa.
Tiedän Trumpin ja Venäjän väitetyistä yhteyksistä.
Rohkaisen kummankin maan kristittyjä: älkää keskittykö niihin.
Miljoonat ovat menossa helvettiin koska eivät tunne Kristusta.
Minua ei kiinnosta politiikka. Haluan kertoa ihmisille Jeesuksesta.
Kyse on sieluista.
Meidän on käsketty mennä ja kertoa Kristuksen rakkaudesta.
Sitä teemme täällä Mongoliassa.
Evankeliumin voima tavoittaa maailman syrjäisimpiä kolkkia.
Tulossa: Unesta Saigonin torilla ihmeisiin merellä.
Perheen matka vapauteen ja uskoon.
70 jKr.
Rooman sotilaat hävittivät Jerusalemin toisen temppelin.
Silminnäkijät väittivät vuosisatoja, että sen aarteet säilyivät.
Mutta missä ne ovat?
KATEISSA?
Ne matkasivat Jerusalemista Roomaan, Karthagoon ja Bysanttiin.
Sitten historia vaikenee.
KIROTTU? ROOMA, KARTHAGO, BYSANTTI
Huono enne.
Kertojana Gordon Robertson.
Vieläkö se on olemassa?
CBN-dokumentti: Tarina mysteeristä. - Missä se on?
Katastrofista. - Uhrit pääosin teurastettiin.
Ja kohtalosta. - Kaivauksia on mahdoton järjestää.
CBN:n dokumentti: Toisen temppelin aarteet.
Tulossa 8. heinäkuuta.
Muistele, millaista oli olla lapsi. Uskoit sinulle kerrotut tarinat, -
ja maailma näytti olevan täynnä mahdollisuuksia.
Mihin tarinoihin maailman orpolapset uskovat?
Meistä Raamatun kertomus on ainoa, joka on uskomisen arvoinen.
Uskomme, että jokaisen lapsen pitäisi voida unelmoida, -
muuttaa vaikeudet mahdollisuuksiksi, luottaa Jumalan lupauksiin -
ja löytää paikkansa kaikkein suurimmassa kertomuksessa.
Heillä on koko elämä edessään. Maailma on heille avoinna.
He etsivät kertomusta, johon uskoa. Me kerromme sen heille.
Oletko mukana?
Hei taas!
Pohjois-Vietnamin joukot valtasivat Etelä-Vietnamin 44 vuotta sitten.
Monet pakenivat kommunismia. Vinh Chung perheineen oli yksi heistä.
Hän muistelee matkaa täynnä vaaroja ja ihmeitä.
"Me jouduimme tuleen ja veteen.
Mutta sinä veit meidät yltäkylläisyyteen." Ps. 66:12.
Huhtikuu 1975.
USA evakuoi suurlähetystön työn- tekijöitä ja kansalaisiaan Saigonista.
Monille tämä on viimeinen kuva Vietnamin sodasta.
Jäljelle jääneille se oli vasta alkua.
Aluksi kommunistihallinto sanoi, että vaikutukset jäisivät vähäisiksi.
Kunpa se olisikin ollut totta.
Ensin he sanoivat haluavansa rauhaa.
He alkoivat inventoida kansalaisten omaisuutta.
Toimia laajennettiin niin, -
että perheeni menetti kaiken, kotimmekin.
Vinh Chungin perhe omisti riisimyllyn.
Se oli Mekongin suiston suurimpia yrityksiä. Vietkong halusi osansa.
Hallinto takavarikoi kaiken muutamassa kuukaudessa.
Chungin perhe menetti yrityksensä.
Työtön ja koditon perhe kokosi sen vähän, joka oli jäljellä, ja pakeni.
Vinh oli vain 3,5-vuotias.
Menetimme kaiken yhdessä yössä.
Vanhempani käsittivät, että jos he jäisivät Vietnamiin, -
ei väliä, miten he raataisivat, kommunistit voisivat riistää sen taas.
Vanhempani tiesivät, että maasta lähteminen oli hengenvaarallista.
Silti he ajattelivat, että se riski kannatti ottaa, -
sillä jos olisimme jääneet, meillä ei olisi ollut tulevaisuutta.
Saigonin kaaduttua monet vietnamilaiset kokivat samalla tavalla.
Tuhannet, elleivät miljoonat, pakenivat kun pystyivät.
Niin moni pyrki pohjoiseen, että Kiina sulki rajansa.
Lännessä vastassa olivat Laosin ja Kambodžan kuolemankentät.
Chungin perheellä oli yksi vaihtoehto: paeta meritse, -
vaikka heistä kukaan ei ollut ollut veneessä eikä edes nähnyt merta.
Saimme ottaa henkilöä kohden pienen summan rahaa mukaan. Ei muuta.
Päätimme myydä kaiken, mitä meillä oli, astua veneeseen, -
mennä merelle ja toivoa parasta.
Hieman ennen lähtöä Vinhin äiti näki oudon unen.
Unessa hän oli torilla, kuten tavallista.
Yhtäkkiä hän katsahti ympärilleen, ja kaikki makasivat kuolleena.
Torin keskellä oli parrakas mies.
Kaikki, joita Hän osoitti, heräsivät jälleen henkiin.
Unessa äiti rukoili ja toivoi, -
että mies osoittaisi häntä ja hänen perhettään.
Mies osoitti, ja me kaikki heräsimme jälleen henkiin.
Äiti ihmetteli, mitä uni tarkoitti.
Unessa oli jotakin, mikä sai äidin kokemaan, ettei se ollut pelkkä uni.
Vietnamin venepakolaisista vain joka toinen selviytyi hengissä.
Heillä oli niukalti ruokaa ja tarvikkeita.
Veneet olivat helppo saalis thaimerirosvoille.
Huterissa veneissä oli naisia, lapsia ja vanhuksia. Meillä ei ollut aseita.
Merirosvoille olimme kelluva pankkiholvi. He tiesivät sen.
Ja sitten toisena päivänä merellä -
horisonttiin ilmestyi pahaenteinen laiva.
He hyppäsivät veneeseen heilutellen puukkoja ja ruuvimeisseleitä.
He repivät ihmisiltä korvakoruja ja koruja vaatien kaiken, -
millä oli jotakin arvoa.
Ryöstettyään meidät he häipyivät yhtä nopeasti kuin olivat tulleetkin.
Pakolaiset ovat jättäneet kotimaansa.
Maat, joista he hakevat turvapaikkaa, pitävät heitä usein rasitteena.
Kun Chungin perhe ajautui rantaan kolmen pitkän meripäivän jälkeen, -
vastaanotto oli tyly.
Kyläläiset ilmoittivat Malesian armeijalle, että rannikolla oli vene, -
jossa oli ihmisiä. He eivät tienneet, mitä tehdä meille.
He olivat olleet Malesiassa alle tunnin, -
kun sotilaat hakkasivat vuorotellen joitakuita miehistä -
ja käskivät koko ryhmän marssia. He marssivat päiväkausia paahteessa.
Ei kerrottu, mitä tapahtui ja minne meitä vietiin.
Olimme ei-kenenkään-maassa. Mikään maa ei rekisteröinyt meitä.
Olimme täydessä epävarmuudessa.
Olosuhteet olivat niin rajut, että äiti sai keskenmenon.
Hän alkoi vuotaa verta, -
niin että hän pyörtyi ja melkein kuoli.
Kahden viikon kuluttua vartijat laittoivat perheen veneeseen -
ja hinasivat heidät merelle. Määrän- pääksi ilmoitettiin pakolaissaari.
Päivän päästä maata ei enää näkynyt. Malesialaiset katkaisivat köydet -
ja sanoivat, että pakolaiset olivat omillaan.
Meidät petettiin. Meille valehdeltiin. Meidät jätettiin kuolemaan.
Meitä ei otettu pakolaisleirille.
Meitä ei haluttu ampuakaan.
He passiivisesti laittoivat meidät tilanteeseen, -
että ajautuisimme pois Malesian aluevesiltä.
Niissä olosuhteissa kuolema on ainoa looginen lopputulos.
Tulossa: Perhe ajelehti merellä vailla toivoa pelastuksesta.
Isä rukoili ihmettä. Perheen tarina jatkuu hetken kuluttua.
Kyse on kilpailusta. - Keräsin paineita, ja ihmisillä oli odotuksia.
Kyse on voittamisesta. - Sanomme aina: jatka harjoittelua.
Kyse on loppuun asti menemisestä.
Isänä tehtäväni on johtaa ja olla paras mahdollinen aviomies ja isä.
Shawn Brownin ohjelma -
CBN:n uutiskanavalla.
Hei, Superkirjan fanit! Tässä teille jotain uutta kivaa.
Uusi Superkirja-raamattusovellus on täynnä pelejä, tekemistä -
ja Superkirjan jaksoja, joita voi katsoa ilmaiseksi. Voi ei!
Lisäksi kysymyksiä ja vastauksia Raamatusta sekä hauska hartauskirja.
Ja helposti ymmärrettävä Raamattu.
Voit luoda oman Superkirja-hahmosi.
Anteeksi! Olen pahoillani! Sori! Auts! - Vitsailetko?
Ansaitse superpisteitä ja voita palkintoja päivittäin. Ja paljon muuta!
Aika palata seikkailujeni pariin. Nähdään pian!
Ilmaisen sovelluksen voi ladata sovelluskaupoista.
Miten voit löytää Jumalan suunnitelman elämäsi varalle?
CBN esittelee: "Suunnitelma. Avaimet Jumalan tahdon ymmärtämiseen."
Aiheita: miten seurata Jumalan suunnitelmaa, -
tunnistaa Jumalan johdatus, -
vapautua hengellisestä sokeudesta ja nähdä Jumalan toimivan.
Jumala antaa tulevaisuuden ja toivon.
Tilaa englanninkielinen opetus puhelimitse tai verkkokaupasta.
Vuonna 1975 Vinh Chung ja perhe -
olivat paenneet veneellä kommunismia Vietnamista.
Malesia epäsi heiltä turvapaikan.
Heitä uhkasi kuolema merellä ilman ruokaa ja vettä.
Nestehukka alkaa, kun keho menettää nestemäärästään 1―2 prosenttia.
Perhe ajelehti Etelä-Kiinan merellä keskellä heinäkuuta.
Nestehukka uhkasi jo päivän päästä.
Viiden päivän jälkeen pakolaiset olivat kuolemaisillaan.
Meillä ei ollut ruokaa eikä vettä.
Jotkut olivat sokeutuneet, koska sarveiskalvot olivat kärventyneet.
Joillakin oli aistiharhoja. Esimerkiksi isoisälläni.
Äidit harkitsivat lastensa hukuttamista, -
jotta nämä säästyisivät vielä pahemmilta kärsimyksiltä.
Isä katseli, miten lapset ja koko perhe oli kuolemaisillaan.
Hän polvistui ja rukoili Luoja-Jumalaa.
Miltei heti pilvet peittivät taivaan ja alkoi sataa.
Sade auttoi selviytymään, mutta se ei auttaisi heitä elämään.
Pakolaiset tarvitsivat toisen ihmeen, -
ja onneksi se oli vain muutaman kilometrin päässä.
Näimme suuren, valkoisen laivan.
Emme tienneet, oliko se merirosvolaiva.
Epätoivossamme emme välittäneet.
Muistan, miten aikuiset käskivät meitä makaamaan, -
jotta näyttäisimme sairailta ja miehistö suhtautuisi meihin suopeammin.
On hullunkurista, että yritimme näyttää sairailta tai epätoivoisilta, -
koska olimme kuolemaisillamme.
Kaksi vuotta aiemmin World Visionin johtaja Stan Mooneyham -
oli ostanut vanhan lastialuksen ja alkoi etsiä pakolaisia mereltä.
Hän kutsui sitä "Operaatio merietsinnäksi".
9.7.1979 alukselta huomattiin Vinh ja tämän puolikuollut perhe -
satoja kilometrejä rannikolta.
He olivat siellä kuin sillit suolassa.
Voi pojat.
Pakolaiset nostettiin alukseen. He saivat ruokaa, huopia ja Raamattuja.
Vinhin isä kutsuttiin miehistön pitämään jumalanpalvelukseen.
Hän ymmärsi, että Jumala lähetti sateen sammuttamaan janomme.
Silloinen presidentti Jimmy Carter ilmoitti, -
että USA myöntää turvapaikan yhdys- valtalaisalusten poimimille pakolaisille
Ei aikaakaan, kun Vinh ja perhe saapuivat uuteen kotiin Arkansas'an.
Pian he löysivät seurakunnan, jossa oli jumalanpalveluksia vietnamiksi.
Chungit menivät saliin eivätkä olleet uskoa silmiään.
Kirkossa äiti näki kehystetyn taulun Jeesuksesta.
Hän ajatteli: "Tuohan on se mies unestani." Hänen nimensä oli Jeesus.
Hän pystyy tuomaan jonkun takaisin elämään.
Että joku voi kuolla ja saada uuden elämän Hänen kauttaan.
Chungin isä teki pitkiä työpäiviä elättääkseen 10-henkisen perheen.
Vinh opiskeli ahkerasti ja valmistui high schoolin priimuksena.
Hän opiskeli Harvardissa lääkäriksi.
Muutama vuosi sitten hän kävi Vietnamissa ja tapasi sukulaisia, -
jotka eivät päässeet pakoon.
Kävin hökkeleissä, joissa ei ollut sähköä eikä juoksevaa vettä.
Se taisi olla hetki, jolloin ymmärsin, -
että vaikka olin työskennellyt ahkerasti ja pitkään sen eteen, mitä minulla oli,-
se ei ollut omaa ansiotani.
Luuk. 12:48 teki minuun silloin suuren vaikutuksen: -
"jokaiselta, jolle on paljon annettu, myös paljon vaaditaan".
En ollut ikinä ajatellut, että se jae sopii minuun.
Olin aina luullut, että Jeesus puhuu siinä rikkaista tai vaikutusvaltaisista.
Mutta Vietnamissa käsitin erään asian.
Ei ole väliä, miten paljon tai vähän meille on annettu.
Olemme huoneenhaltijoita suhteessa resursseihin, tilaisuuksiin -
ja vaikutukseemme Jumalan valtakunnassa.
Nyt kun olen pelastunut -
ja turvallisesti maissa, -
velvollisuuteni on lähettää vene takaisin niille, jotka kärsivät hätää.
Vinh Chung tekee juuri sitä.
Hän asuu Colorado Springsissä vaimonsa ja lastensa kanssa.
Hän toimii ihotautilääkärinä ja omistaa klinikan.
Hän on World Visionin hallituksessa.
Juuri sama järjestö pelasti hänen henkensä yli 30 vuotta sitten.
16 000 kilometrin pituinen matka vei hänet yli kahden maanosan, -
mutta hän pääsi kotiin.
Lisää uutisjuttuja on katsottavissa kotisivuillamme. Ohjelma jatkuu pian.
Maailman katsoessa ulkopuolelta...
On käynnissä diplomaattinen sota.
...Jerusalem Dateline vie sinut sisäpiiriin.
Tämä löytö voi muuttaa käsityksemme Temppelivuoresta.
Chris Mitchell raportoi Jerusalemista maailmaa muuttavista tapahtumista.
Se alkaa Israelista.
Katso Jerusalem Dateline kotisivuiltamme.
Orvon lupaus rakastaa ja auttaa vaarassa olevia lapsia.
Autamme perheitä pysymään yhdessä ja luomme kestäviä yhteisöjä.
Toimimme yli 60 maassa. Avullasi voimme tehdä vieläkin enemmän.
Afrikkalainen sananlasku sanoo: "Jos haluat juosta kovaa, mene yksin.
Jos haluat juosta kauas, mene yhdessä."
Me haluamme päästä pitkälle, -
jotta voisimme auttaa monia lapsia, mutta emme halua mennä yksin.
Haluamme muuttaa maailmaa yksi lapsi, perhe ja yhteisö kerrallaan.
Tuletko mukaan?
Pastorit saarnaavat evankeliumia tuoreella ja pelottomalla tavalla.
Liity Next Gen Voices -ohjelman seuraan joka viikko.
Näet, että Jumala muuttaa sukupolvemme.
Hei taas! Kirkon ja valtion välillä ei ollut hiljattain eroa Washingtonissa.
Esillä oli koko Raamattu, mutta ei vain sanoina kirjan lehdillä.
Kuten Paul Strand raportoi, se oli saksalaisen taiteilijan näky, -
joka koostui yli 3 000 taideteoksesta.
Kuvittele Raamatun jokainen osa ammattimaalarin kuvittamana -
ja yhteen liitettyinä kiertämässä National Mall -puiston allasta.
Yksi kuva kertoo enemmän kuin tuhat sanaa. Entäpä sitten 3 333 kuvaa?
Tässä tapauksessa koko Raamattu.
Saksalainen Willy Wiedmann käytti työhön vuosia.
Raamattu-museon johtaja on innoissaan.
Se on maailman pisin Raamattu, luultavasti maailman pisin kuvakirja.
Esittelemme sen pääkaupungille ja maalle.
Taiteilijan poika tuli Saksasta esittelemään isänsä näkyä.
Maailmassa on yli miljardi luku- ja kirjoitustaidotonta.
Kuvat avaavat heille Raamattua.
Taiteilija uskoi, että ihmisistä kolmasosa oppisi vain kuvien kautta.
Siksi hän käytti tämän Raamatun luomiseen 16 vuotta.
Taiteilija ei kertonut aarteesta edes perheelleen.
Löytö tuli yllätyksenä.
Martin ja perhe löysivät isänsä työn.
Löysin kuvat ullakolta neljästä alumiiniarkusta kuolemansa jälkeen.
Wiedmann käytti mm. surrealismia, kubismia ja ekspressionismia.
Se tuo Raamatusta esiin uutta.
Hän ei tahtonut antaa Jumalalle kasvoja eikä sukupuolta.
Jumala on aina kolmio ylälaidassa.
Meillä on tietty mielikuva Jeesuksesta. Wiedmannilla on oma tyyli.
Jeesus pesee opetuslasten jalat. Viimeinen ehtoollinen.
Jeesuksella on aina hullun vaalea tukka. En tiedä, miksi.
Olipa tyylistä mitä mieltä tahansa, työ lyö ällikällä.
Yhteensä teos on 1,6 kilometriä pitkä. Ennenkuulumatonta!
Paul Strand, National Mall.
Kiitos seurasta. Ensi viikkoon, näkemiin ja Jumalan siunausta!
Suomennos: Marianne Tenetz