Tänastes uudistes:
Tutvustame teile piirkonda, kus on vähe evangeeliumi kuulutatud.
Seda tuntakse sinise taeva maaks.
Sealne kristlik laager muudab noorte elusid.
Lisaks lugu ühe pere põgenemisest Vietnamist
vahetult pärast Lõuna-Vietnami vallutamist.
Nad pääsesid eluga eri imede läbi.
Viimaks pilguheit USA pealinna, kus esitletakse Piibli ilu.
KRISTLIKU MAAILMA UUDISED
Tere kõigile vaatama selle nädala uudiseid.
Olen George Thomas.
Kolleeg Wendy Griffith on välislähetuses.
Esimeses loos esitleme riiki, kus vähesed on kuulnud Jeesusest.
Rühm Vene kristlasi
reisis evangeeliumi kuulutamiseks Mongoolia maa-aladele.
Mul oli kirjeldamatu rõõm saata neid sel misjonireisil.
Mongooliat tuntakse sinise taeva maana,
seepärast, et päike paistab siin rohkem kui 250 päeva aastas.
Merepiirita riik Hiina ja Venemaa vahel
on maailma hõredaima asustusega, kus elab kõigest 3 miljonit inimest.
Üle poole elab riigi pealinnas Ulaanbaataris.
Ülejäänud maal, mis on Prantsusmaast kolm korda suurem
on puudeta stepitasandikud, kus enamik rahvast elab karjastena
ning kasvatab lambaid, kitsi, kaameleid ja hobuseid.
Avastasin ka, et asfalteeritud teid siin peaaegu ei teata.
Sõidan nüüd esmakordselt Mongoolias.
Kasvasin üles Aafrikas.
Mulle meeldib manuaalkäigukast.
Mulle sobivad siinsed teed hästi.
See on lahe - ei mingeid ummikuid!
Suundusin 46 vene kristlasega Lääne-Mongooliasse,
kus vähesed on kuulnud Kristuse armastusest.
Rühmajuhiks oli Pavel Barsokov.
Kristuse süda tuksub kadunuile ja kannatavaile.
Tahan sama südant.
Barsokov on üheksa aasta jooksul teinud siia kümneid reise
ja noori, kes on treenitud misjoniks ning evangeeliumi kuulutamiseks.
17-aastase Aljona sõnul sai ta väga noorelt kutse misjonitööle.
Ta on Mongoolias kolmandat korda.
Lugesin raamatut misjonäridest võõral maal.
Sellest peale olen tahtnud Jumala armastusest rääkida.
Nataša on siin esimest korda.
Tema tahab teenida Nepaalis.
Sellele mõeldes valutab mu süda alati.
Tean, et see on mu kutsumine.
Nataša, Aljona ja veel 40 venelast
korraldasid mongoollastega mitu nädalat järjest noortelaagreid.
Alustasime koostööd venelastega mitme aasta eest,
et jõuda mu rahvani Jumala armastusega.
Me töö muudab südameid ja meeli.
Mängude ja teiste vabaõhutegevuste vahel
rääkisid juhid nagu Nataša Grešenko mongoollastele kristlusest.
See on tema kümnes reis.
Need noored on Mongoolia tulevik.
Tulevased pastorid, koguduste istutajad ja ehk riigijuhidki.
Kui Jumal lubab, kannavad nad
südames evangeeliumi ja mõjutavad sellega oma riiki.
Laagrite tähendus avaneb,
kui mõelda kristluse ajaloole Mongoolias.
Pärast kommunismi langemist oli riigis vaid kümme usklikku.
Nüüd, 26 aastat hiljem, on neid selles riigis u 60 000.
Oleme läänes, Mongoolia perifeerias.
See on üks evangeeliumiga vähemsaavutatud riike maailmas.
Mihhail Tšerenkov Missio Euraasiast on üks laagrite sponsoreid.
Ühendus kasvatab uusi kristlikke juhte
endistes NSVL-i riikides ja naabermaades.
Vahel arvame, et kogu maailm teab Jeesusest,
kuid on kohti, kuhu pole veel jõutud.
Sellised laagrid on ideaalne koht evangeeliumi jagamiseks..
..noortele.
Näiteks nagu 22-aastane Buyaanaa Davaasambuu.
Ta võttis Kristuse vastu, kui oli laagris väike tüdruk.
Ta lõpetas mais piiblikooli ja valmistub misjonitööks.
Laager õpetas Jumala armastusest ja valmistas mu südant misjoniks.
Püüan käia igal aastal tunnistamas, kuidas ma Kristust kohtasin.
16-aastane budist Mashbat Baasan kuulis siin esmakordselt kristlusest.
Kuulsin täna piiblitunnis,
et Jumal lõi taeva, maa, loomad ja mereelukad.
Ma ei olnud neid lugusid kuulnud.
Khalium Myagmardorj on samuti laagris esmakordselt.
Paljud mongoollased ei usu Jeesust.
Enne laagrisse tulekut arvasin minagi, et Teda pole vaja tunda.
Mu süda on muutunud ja olen kristluse kohta palju õppinud.
Evangeeliumi kuulis tuhatkond noort, paljud esimest korda.
Tean Trumpi ja Venemaa väidetavatest sidemetest.
Julgustan mõlema riigi kristlasi, et me ei keskenduks sellele.
Miljonid lähevad põrgusse, kuna nad ei tunne Kristust.
Mind ei huvita poliitika
vaid tahan rääkida inimestele Jeesusest.
Asi on hingedes.
Meil on kästud minna ja rääkida Kristuse armastusest.
Seda me siin Mongoolias teemegi.
Evangeeliumi vägi jõuab maailma äärteni.
Saigoni turu unenäost imedeni merepinnal.
Lugu ühe pere teekonnast vabaduse ja usuni.
70 pKr hävitasid roomlased Jeruusalemma teise templi.
Sajandeid on tunnistajad tõdenud, et templi aarded jäid alles.
Kuhu need jäid?
Kadunud?
Nad reisisid Jeruusalemmast Rooma,
sealt Kartaagosse ja Kartaagost Bütsantsi.
Ajaloolased vaikivad sellele järgnenust.
Neetud?
See on halb märk.
Saadet juhib Gordon Robertson.
Kas see eksisteerib tänapäeval?
CBNi dokumentaal esitleb müsteeriumi.
Häving.
Enamik ohvreid hukati.
Saatus.
Selle eksisteerimine tänapäeval on võimatu.
Asu teele, et leida teise templi aarded.
CBNi dokumentaal, esilinastub 8. juulil.
Meenuta hetkeks, milline sa olid lapsena.
Uskusid igat lugu.
Tundus, et maailm on täis piirituid võimalusi.
Mida usuvad maailma orvud ja riskigruppi kuuluvad lapsed?
Usume, et Piibel räägib lugu, mida on väärt uskuda.
Usume, et igal lapsel
peaks olema võimalus unistada, võtta väljakutseid ja neid teostada,
toetuda Jumala tõotustele ja leida koht aegade suurimas loos.
Neil on terve elu ees ja neil on lõputult võimalusi.
Nad otsivad lugu, mida uskuda.
Me räägime neile selle loo.
Kas tahad meiega ühineda?
Tere tulemast tagasi.
Üle 40 aasta tagasi vallutas Põhja-Vietnami väed Lõuna-Vietnami.
Paljud otsustasid põgeneda nagu näiteks Vinh Chungi pere,
mille teekond oli täis ohte ja imesid.
Psalm 66:12: "..Me sattusime tulle ja vette.
Kuid sina viisid meid välja küllusesse."
Aprill 1975.
USA evakueerib Saigonist saatkonnapersonali ja kodanikke.
Paljudele on see viimane pilt Vietnami sõjast.
Mahajäänuile oli see alles algus.
Algul teatas kommunistlik valitsus, et argielu ei muutu.
Kui see oleks vaid tõele vastanud.
Algul öeldi, et tahetakse rahu.
Tasapisi hakkasid nad kodanike varasid inventeerima.
Tegevus laienes punktini,
mil mu pere kaotas kõik ja tõsteti isegi oma kodust välja.
Vinh Chungi perel oli riisitehas,
mis oli Mekongi delta üks suurim ettevõte.
Vietkong tahtis oma osa saada.
Valitsus konfiskeeris mõne kuuga kõik.
Chungi pere kaotas ettevõtte.
Tööta ja koduta kogus pere allesjäänud vara ning põgenes.
Vinh oli vaid 3,5aastane.
Ühe ööga kaotasime kõik.
Mu vanemad mõistsid,
et kui jääksid Vietnami, poleks vahet, palju nad rügaksid,
sest kommunistid võiksid kõik iga kell ära võtta.
Samas nad teadsid ka, et lahkumine võib lõppeda surmaga,
ometi olid nad valmis võtma seda riski,
sest maale jäädes poleks meil olnud tulevikku.
Saigoni langemise järel tundsid paljud vietnamlased sama.
Tuhanded, kui mitte miljonid, põgenesid võimalusel.
Nii paljud suundusid põhja, et Hiina sulges oma piiri.
Läänes ootasid neid Laose ja Kambodža surmaväljad.
Chungi perel oli üks alternatiiv - põgeneda meritsi.
Keegi neist polnud paadis olnud ega ookeanigi näinud.
Saime võtta inimese kohta kaasa väikese rahasumma.
See oli kõik.
Otsustasime müüa kogu vara,
astuda paati, suunduda merele ja loota parimat.
Veidi enne lahkumist nägi Vinhi ema veidra unenäo.
Unes oli ta turul nagu tavaliselt.
Äkitselt vaatas ta ringi ja kõik lebasid surnult maas.
Keset turgu oli habemega mees.
Kõik, kellele Ta osutas, ärkasid ellu.
Unes ema palvetas ja lootis,
et mees osutaks ka tema ja ta pere peale.
Mees osutaski ning kõik ärkasime uuesti ellu.
Hiljem mõtles ema, mida see võis tähendada.
Midagi unenäos tekitas temas tunde, et see polnud vaid uni.
Vietnami paadipõgenikest pääsesid eluga vaid pooled.
Neil nappis toitu ja varustust.
Paadid olid kerge saak piraatidele.
Kipakates paatides oli naisi, lapsi ja vanureid ning relvi meil polnud.
Olime piraatidele ulpiv rahaseif.
Nad teadsid seda.
Teisel merepäeval ilmus horisondile pahaendeline laev.
Nad hüppasid nugade ja kruvikeerajatega vehkides paati.
Nad rebisid inimestelt kõrvarõngaid ja ehteid
ning nõudsid kõike, mis oli väärtuslik.
Pärast meie paljaks röövimist kadusid nad sama kähku kui ilmusid.
Põgenikud on kodumaata isikud.
Maad, kus nad asüüli taotlevad, peavad neid tihti koormaks.
Kui Chungi pere
jõudis kolme pika päeva järel randa, oli vastuvõtt jahe.
Külaelanikud teatasid Malaisia armeele,
et rannas on taas paat inimestega.
Meiega ei osatud midagi teha.
Nad olid viibinud Malaisias vähem kui tunni,
kui sõdurid jõudsid juba mõningaid mehi läbi peksta
ning käsutasid kogu grupi marssima.
Nad marssisid põuakuumuses päevi.
Ei öeldud, mis toimub või kuhu meid viiakse.
Olime ei-kellegi-maal.
Ükski maa ei tahtnud meid.
Olime maa ja taeva vahel.
Tingimused olid nii karmid, et emal katkes rasedus.
Mõne päeva pärast tekkis tal verejooks,
nii et ta minestas ning peaaegu suri.
Kahe nädala pärast panid valvurid pere paati
ning vedasid nad merele.
Sihiks olevat olnud põgenikesaar.
Päev hiljem polnud maad enam näha.
Malaislased lõikasid köied läbi ja jätsid põgenikud maha.
Meid reedeti ja meile valetati.
Tegelikkuses jäeti surema.
Meid ei võetud põgenikelaagrisse, kuid ei tahetud ka maha lasta.
Nad panid meid passiivselt olukorda,
et ulbiksime Malaisia territoriaalvetest eemale.
Neis tingimustes on surm ainus loogiline lõpptulemus.
Pärast pausi kuuleme,
kuidas nad ulpisid merel, lootuseta pääseda.
Pereisa palvetas ime.
Te ei taha sellest ilma jääda.
Võistlus on kõik.
Survestasin end ja arvan, et inimestel olid minu osas ootused.
Räägime ületamisest.
Rõhutame kogu aeg: "Jätka, harjuta tugevalt."
Räägime väljakutsetest.
Minu ülesanne isana on juhtida ning olla parim abikaasa ja isa.
Vaata saadet "Going the Distance" koos Shawn Browniga.
Hei, Superraamatu fännid!
Siin on midagi toredat.
Uus Superraamatu piiblirakendus!
Selles on eri mängud, tegevused
ja Superraamatu osad, mida saad tasuta vaadata.
Küsimused, päevasõna ja vastused Piibli küsimustele.
Lisaks kogupere Piibel.
Saad isegi luua oma Superraamatu tegelase.
Vabandust.
Vabandage mind. Ai.
Kas näed seda?
Igal päeval on auhinnad ning nii palju enamat.
Aeg minna tagasi seiklema.
Näeme peagi!
Uus rakendus "Superraamat"!
Kuidas leida Jumala plaan oma elus?
CBN esitleb "The Plan", mille abil leida Jumala tahe oma elus.
Pat Robertsoni õpetuses kuuled,
kuidas käia Jumala plaanis, teada, et Jumal juhib,
vabaneda vaimsest pimedusest ning näha Jumalat töötamas.
Jumal tahab anda sulle tulevikku ja lootust.
Lisainfo ekraanil.
1975. a suutis Vinh Chung ja ta pere
põgeneda paadis Vietnami kommunistide pealetungist.
Malaisia keeldus andmast neile asüüli,
mistõttu olid nad merel surmasuus, omamata toitu ega vett.
Vedelikupuudus annab tunda, kui keha kaotab 1-2% veereservidest.
Pere ulpis juunikuus keset Lõuna-Hiina merd.
Vedelikupuudus ähvardas neid juba päeva pärast.
Viie päeva järel olid põgenikud suremas.
Meil polnud toitu ega vett.
Mõned jäid pimedaks, kuna silmade sarvkest oli kuivanud.
Mõnedel tekkisid hallutsinatsioonid - mu vanaisa oli üks neist.
Emad kaalusid laste uputamist,
et säästa neid veel hullematest kannatustest.
Isa vaatas, kuidas lapsed ja kogu pere oli suremas.
Ta põlvitas ja palvetas Looja Jumala poole.
Kohe tulid pilved taevasse ning hakkas sadama.
Vihm aitas ellu jääda, kuid mitte elada.
Põgenikud vajasid teist imet.
Õnneks oli see vaid mõne kilomeetri kaugusel.
Nägime suurt valget laeva.
Me ei teadnud, kas see on piraatlaev.
Olime meeleheitel, mistõttu oli meil ükskõik.
Mäletan, kuidas täiskasvanud käsutasid meid pikali,
et näeksime haiged välja ja meeskond suhtuks meisse leebelt.
Naljakas, et püüdsime näidelda
haigeid või meeleheitlikke, sest olime suremas.
Kahe aasta eest oli World Visioni juht Stan Mooneyham
ostnud vana kaubalaeva ja hakanud otsima merelt põgenikke.
Ta nimetas seda operatsioon Merehaardeks.
9. juulil 1979 märgati laevalt
Vinhi ja tema poolsurnud peret sadu kilomeetreid rannikust eemal.
Nad olid seal kui soolasilgud.
Kohutav!
Põgenikud tõsteti laeva,
kus nad said süüa, tekke ja Piibleid.
Vinhi isa kutsuti meeskonna jumalateenistusele.
Ta mõistis, et seesama Jumal saatis vihma meie janu kustutama.
Tollane president Jimmy Carter teatas,
et USA annab asüüli USA laevade päästetud põgenikele.
Üsna varsti saabusid Vinh ja pere oma uude koju Arkansases.
Peagi leidsid nad koguduse vietnamikeelsete teenistustega.
Chungid läksid saali ega uskunud oma silmi.
Ema nägi raamitud pilti Jeesusest.
Ta mõtles: "See on ju see mees minu unenäost."
Ta nimi oli Jeesus, kes äratab inimesi surnust,
kui keegi on suremas ja Tema läbi võib saada uue elu.
Pere oli USAs toimekas.
Chungi isa töötas pikki päevi, et 10-liikmelist peret üleval pidada.
Vinh õppis usinalt ja lõpetas keskkooli kiitusega.
Ta õppis Harvardis arstiks.
Mõne aasta eest käis ta Vietnamis
ja kohtas sugulasi, kes ei pääsenud põgenema.
Külastasin neid hüttides, kus puudus elekter ja vesi.
Mõistsin siis üht.
Isegi kui olin töötanud pikalt ja innukalt,
et jõuda eluga kuhugi, ei olnud see siiski tänu minule.
Luuka 12:48 jättis mulle siis sügava mulje:
"Kellele palju on antud, sellelt ka nõutakse palju."
Ma polnud kunagi mõelnud, et see käib minu kohta.
Olin alati arvanud, et Jeesus räägib seal
rikastest või võimukandjatest, kellel on jõudu anda ja avaldada mõju.
Vietnamis mõistsin,
et kas meil on vähe või palju, on meile siiski antud.
Oleme Jumala kuningriigis
kõigi oma ressursside, võimaluste ja mõju haldajad.
Nüüd olen päästetud ning ohutult rannikule jõudnud.
Minu ülesanne on saata paat tagasi vajaduses olijatele.
Täna teeb Vinh just seda.
Ta elab naise ja lastega Colorado Springsis.
Ta töötab nahaarstina ning tal on kliinik.
Ta on World Visioni juhatuses.
Sama organisatsioon päästis rohkem kui 30 aasta eest ta elu.
10 000 km pikkune teekond viis ta üle kahe kontinendi,
ning tõi lõpuks koju.
Rohkem lugusid võite näha meie kodulehelt.
Oleme peagi tagasi.
Ajal, kui maailm jälgib väljastpoolt.
Lähis-Ida on sügavas diplomaatilises sõjakeerises.
Saade "Jerusalem Dateline".
Iisraeli arheoloogid räägivad avastusest,
mis võib muuta üldsuse seisukohta Templimäe osas.
Ühine CBNi büroojuhi Chris Mitchelliga
ning saa piibellik vaade maailma kujundavatest sündmustest.
Kõik, mis saab alguse Iisraelist, laieneb mujale.
Saade "Jerusalem Dateline".
Organisatsiooni Orphans Promise eesmärk
on armastada ja teenida riskigruppi kuuluvaid lapsi.
Aitame hoida peresid koos ning loome põhja
tugevatele ja jätkusuutlikele kogukondadele üle maailma.
Töötame üle 60 riigis ja sinu abiga võime teha isegi enam.
Olemas on üks vana Aafrika ütlemine:
"Kui tahad joosta kiirelt, jookse üksi
aga kui tahad joosta kaugele, jookse koos."
Organisatsioonis Orphans Promise tahame joosta kaugele,
et puudutada võimalikult paljude orbude ja haavatavate laste elu.
Me ei taha minna üksi vaid tahame muuta maailma
ühe lapse, ühe pere ja ühe kogukonna haaval.
Kas tahad meiega ühineda?
Kohtu pastoritega,
kes kuulutavad evangeeliumi uuel ja kartmatul viisil.
Olen Roberto Torres.
Ühine minuga igal nädalal saates "Next Gen Voices".
Näed, kuidas Jumal muudab põlvkonda.
Tere tulemast tagasi saatesse.
Washingtonis ei ole riik ja kirik kindlasti lahus.
Seal esitleti Piiblit,
kuid mitte sõnades vaid ühel huvitaval viisil.
Üks sakslasest kunstnik, kes on loonud 3000 kunstiteose.
Kujuta ette, kuidas kunstnik illustreerib iga Piibli osa
ning reastab need Washingtoni monumendist National Mallini.
Öeldakse, et pilt on väärt enam kui tuhat sõna.
Mida on väärt 3333 pilti,
mis siinkohal moodustavad terve Piibli?
Sakslasest maalija Willy Wiedmann panustas projekti mitu aastat.
Piiblimuuseum ootas pikisilmi selle väljastamist.
See on maailma pikim Piibel
ja väidetavalt maailma pikim illustreeritud raamat.
Sellega on meil võimalus esitleda seda piirkonnas ja riigis.
Maalija poeg tuli Saksamaalt kohale, et esindada isa unistust.
Üle miljard inimese on harimatud, kes ei suuda kirjutada ega lugeda
ning nii saavad nad Piiblit visuaalselt lugeda.
Tema sõnul ei oska
kolmandik maailma elanikest lugeda ega õppida sõnadega.
Nad pidid õppima pildikeelt.
Ta soovis veeta 16 aastat, et luua seda imelist Piiblit.
Maailm ei oleks seda kunagi näinud,
kuna kunstnik ei rääkinud sellest isegi oma perekonnale.
Avastamine oli täielik ime.
Martin ja ta pere avastas isa tehtud töö.
Ta peitis selle ära nelja suurde alumiiniumkarpi,
mille leidsin pööningult pärast ta surma.
Wiedmann kasutas eri kunstiliike:
sürrealismi, kubismi ja abstraktset ekspressionismi.
See andis piiblilugudele täiesti teise vaatenurga.
Ta ei tahtnud anda Jumalale sugu või nägu.
Jumalat kujutatakse kolmnurgana, mida ta joonistas lehe nurka.
Oleme harjunud nägema Jeesust renessanss maalidel.
Wiedmannil oli kindel oma stiil.
Siin peseb Jeesus jüngrite jalgu viimasel õhtusöömaajal.
Ma ei tea, miks, kuid Jeesusel on alati sassis blondid juuksed.
Olenemata kunstistiilist oli see piibellik vaatamisväärsus.
Washingtoni monumendi ümber on miilipikkune Piibli pildiseeria.
See on midagi enneolematut.
Paul Strand, CBN Newsist.
Tänan, et ühinesite meiega sel nädalal.
Kohtumiseni järgmisel nädalal, Jumal õnnistagu teid.
Tõlge: Mailis Mägi ja Monika Jaaguri