Tervetuloa taas Cafe Raamattuun! Vieraanani on tänään -
teologian tohtori Vesa Ollilainen. Tervetuloa!
Puhumme aiheesta -
ihmeitten merkitys ja paikka kristillisessä elämässä.
Joskus kuulee, että tosi kristityn on elettävä jatkuvasti ihmeessä.
Miten on, antaessamme Raamatun ratkaista kristillistä elämää, -
elämmekö kaikki jatkuvasti ihmeissä?
Sanoisin että kyllä. Ehkä ei siinä merkityksessä -
kuin tuota "elää jatkuvasti ihmeessä" - ilmaisua käytämme.
Ajattelemme ihmeitä, sairaudesta parantumista, yliluonnollista -
ratkaisua valintatilanteessa tai että saa profetian yms.
En käyttäisi tätä ilmaisutapaa tarkoittamaan näitä asioita.
Mutta elämässämme on jatkuvasti monia muita ihmeitä.
Emme näe niitä, unohdamme ne tai pidämme niitä itsestään selvinä.
Missä mielessä kristitty elää koko ajan ihmeessä?
Yksi suuri ihme on se tosiasia, jota kutsutaan Raamatuksi.
Että yleensäkään voimme oppia tuntemaan Jumalan.
Langenneina emme tunne häntä emmekä halua häntä etsiä.
Hän on meille tuntematon, poissa- oleva. Voidaksemme tuntea Hänet -
on Hänen tultava luoksemme, emme itse voi lähestyä Häntä.
Se on mahdotonta. Jumalan tuntemiseen tarvitaan ihme.
Se, että meillä on Raamattu, että Jeesus näytti meille millainen -
Jumala on, on todella suuri ihme.
Raamatun kautta voimme oppia tuntemaan Jumalan.
Meitä ei ole jätetty epävarmuuteen siitä kuka Hän on.
Hän on itse kertonut meille selvästi Raamatussa kuka Hän on.
Se on suuri ihme ja unohdamme sen. Ei ole itsestään selvää, että -
meille annetaan erityinen ilmoitus, sillä olemme tehneet syntiä Häntä -
vastaan ja kapinoineet. Olemme an- sainneet elää erossa Hänestä ja -
kärsiä siitä ikuisesti. Ikuinen tuomio on olla erossa Jumalasta.
Olemme alusta alkaen valinneet niin. Jumala tulee apuun ilmestyksensä -
kautta, joka on Raamattu, ja se on ihme.
Eikö kuuluisa kirjailija C.S. Lewis sanonut, että -
inkarnaatio, Jumalan ihmiseksi tuleminen Kristuksessa, -
on kaikista ihmeistä suurin?
En muista tarkkaan, mitä hän sanoi.
Raamatussa on kyse Kristuksesta.
Ellei Jumala olisi syntynyt Kristukseksi, -
Raamatun sanoma hajoaisi yhteen kuulumattomiksi palasiksi.
Inkarnaatio on todella ihme, se, että Jumala katsoo alas meihin -
jakaa elämän kanssamme, ei ole vain taivaassa vaan tulee maan päälle.
Hän ottaa ihmisen muodon lihassa, Hän vaeltaa täällä, Hän syö ja juo.
Hän kärsii, itkee, murehtii. Häntä piinataan, Hän kuolee.
Hän jakaa koko tämän kauhean todel- lisuuden, synnin ja pahan.
Hän tuli yhdeksi meistä. Se ei ole itsestään selvää.
Mutta Hän tahtoo niin ja tekee sen. Se on valtavan suuri ihme.
Kaksi suurta ihmettä: Jumala on puhunut meille konkreettisesti -
sanassaan ja että Hän on tullut ihmiseksi Jeesuksessa Kristuksessa.
Ei vain, että Jumala elää meissä kaikissa, vaan Hän tuli ihmiseksi.
Onko muita ihmeitä, joita kristitty on kokenut vain siksi, että -
hän on kristitty?
Kolmas ihme, jota saamme kokea päi- vittäin ilmestyksen ja sovituksen -
ihmeen lisäksi, on pyhityksen ihme.
Jumala ei vain valmistanut meille pelastusta Kristuksessa, -
ihmiseksi tulemista, kuolemista ja ylösnousemista.
Hän ei jätä meitä sanoen, että olen hoitanut tärkeimmän osan -
ja tästä lähtien hoitakaa loput. Ei, Hän tulee luoksemme.
Hän antaa meille pelastuksen, tekee Sanan eläväksi, antaa Henkensä, -
joka valaisee ja pyhittää, poistaa synnin ja elävöittää meitä.
Uudestisynnymme Kristuksessa, otamme Hänet vastaan sanassa ja -
kasteessa, ehtoollisessa. Jumala antaa meille pelastuksen ja kaiken
hyvän mitä Hän teki Kristuksessa -
armon välineitten kautta tässä ja nyt.
Meidän ei tarvitse saavuttaa Häntä, vaan Hän tulee luoksemme.
Pyhityksen ihme, että Jumalan Henki pyhittää meidät Jumalalle, -
poistaa meistä pahan ja luo meissä uutta, päivittäin kuolettaa -
meissä synnin ja antaa kaiken mitä tarvitsemme kristilliseen uskoon.
Hän myös varjelee meidät uskossa. Se on myös suuri ihme.
Sydämemme tahtoo luopua Jumalasta. Meissä elää kapinoitsija.
Se ei tahdo olla tekemisissä Jumalan kanssa. Jumala armossaan -
Pyhän Hengen kautta kukistaa vanhan ihmisen meissä.
Tarkoittaako se, ettei meillä ole kahdenlaisia kristityitä: -
niitä, jotka elävät ihmeissä ja niitä jotka eivät elä niissä?
Tarkoittaako se, että jokaiselle kristitylle -
ihmeet ovat tarjolla koko ajan?
Niiden ihmeiden, joita tavallisesti pidämme ihmeinä -
tarkoituksena on johtaa meitä Kristuksen luo.
Luemme evankeliumeista, että Jeesus paransi sairaat. Siis parannumme -
sairauksistamme. Mutta jos sanomme, että Hän tuli vain parantaakseen -
sairaita, niin emme ole tajunneet asian ydintä.
On hienoa, että Jeesus parantaa.
Mutta mitä tapahtuu näiden ihmisten synneille, -
heidän sydämensä pahuudelle ja Jumalan vihalle, -
joka vuodatetaan täällä ja kerran ikuisuudessa? Ei mitään.
Silloinhan Jeesus ei auta lainkaan tuossa suuressa ongelmassa.
Jos Hän tuli auttamaan meitä vain tässä elämässä, mutta -
ei voi tehdä mitään ikuisuuden suh- teen, niin kaikki raukeaa tyhjiin.
Mitä se hyödyttäisi vaikka paran- tuisi ja saisi muutaman vuoden lisää, -
jos edessä on ikuinen kadotus.
Valtavan paljon suurempi ihme on se, että saan oppia tuntemaan -
Jumalan Jeesuksen Kristuksen kautta ja pelastun -
kuin että käteni tai niskani paranee.
Ei niin etteikö tahtoisi tulla terveeksi, jos on sairas.
Mutta on valtavan paljon suurempaa, kun saa iankaikkisen elämän.
Pienten ihmeitten tarkoituksena on opettaa meitä etsimään suuria.
Vanhassa Testamentissa kerrotaan kuinka kansan vaeltaessa -
Siinain erämaassa he saivat taivaasta mannaa.
Se on ihme. He saavat ruokaa ilman viljelemistä ja säilyvät hengissä -
seudulla, jossa ei ole lainkaan ruokaa eikä vettä.
Vaelluksen lopussa Mooses sanoo: "Jumala antoi teille mannaa -
taivaasta, että oppisitte tietämään ettei ihminen elä vain leivästä -
vaan jokaisesta sanasta, joka Jumalan suusta lähtee."
Mooses tarkoittaa viisaasti, -
että joka kerta saadessaan mannaa taivaasta, -
heidän tuli ajatella näin: Emme tarvitse -
vain mannaa jokapäiväiseksi ruuaksemme -
vaan tarvitsemme sellaista taivaan leipää, joka antaa elämän.
Kansahan kuoli erämaassa. Mutta elämän leipä voittaa kuoleman.
Jumala auttoi heitä kyllä heidän vaikeuksissaan.
Vaikeuksien tarkoituksena oli, että he etsisivät jotain suurempaa.
Se on Raamatun mukaan ihmeitten tarkoitus. Hän vastaa rukouksiimme.
Hän voi parantaa meidät, mutta siinä ei ole kaikki, ei saa olla.
Ihmeiden tarkoitus on saada meidät näkemään, että tarvitsemme -
jotain suurempaa. Emme tarvitse vain kuolleiden herättämistä nyt -
vaan Jeesusta, joka herättää vii- meisenä päivänä ikuiseen elämään.
Nämä pienemmät ihmeet saavat meidät kaipaamaan -
sitä suurta ihanaa, joka tulee taivaan valtakunnassa.
Toisaalta vaikka emme koskaan paranisi täällä sairauksista, -
niin ei se mitään, sillä tiedämme, että kerran saamme -
ylösnousemusruumiin ilman sairauksia. Sinä päivänä -
meillä on täydellinen parantuminen Jeesuksessa Kristuksessa.
Ehkä ei tässä ja nyt, mutta silloin, ja sitä voimme alkaa kaipaamaan.
Käytät selvää kuvaa mannasta.
Voi olla, että he katselivat tuota mannaa, joka oli ihme.
Silti he eivät päässeet Luvattuun maahan, joka kuvaa taivasta.
Voit kokea paljon valtavia asioita täällä -
mutta olla täysin suljettu ja jopa Jumalan valtakunnan ulkopuolella.
Joskus ihmiset etsivät ihmeitä, mutta unohtavat niiden tekijän -
ja sen miksi Hän tuli maailmaan. Joh. 6:ssa -
Jeesus tekee ihmeen, jossa tuhannet saavat syödä leipää.
Seuraavana päivänä he pyytävät Häneltä uutta merkkiä.
"Mooseskin antoi leipää erämaassa. Sinäkin voisit tehdä samoin, -
jottei meidät tarvitsisi viljellä maata ja leipoa leipää."
Jeesus sanoo: "Ei. En ole tullut kuninkaaksi.
En aio olla valtion huoltaja.
Olen leipää taivaasta ja annan elämäni jotta eläisitte."
Ihmiset eivät tahtoneet ottaa vastaan sellaista Jeesusta.
He tahtoivat parantajan mutteivät syntien sovittajaa.
Eivätkö nämä järkyttävät Jeesuksen sanat tarkoita samaa?
Viimeisenä päivänä Hänen luokseen tulee ihmisiä, -
jotka sanovat: -
"Ajoimme ulos pahoja henkiä, teimme ihmeitä ja merkkejä nimessäsi."
Hän vastaa heille: "En tunne teitä."
Nuo sanat Vuorisaarnan lopussa on tarkoitettu kaikille kristityille, -
jotta olisimme hieman epäilevällä kannalla ihmeitten suhteen.
Jeesuksen nimessä voi tapahtua todellisia ihmeitä.
Mutta se ei tarkoita, että ihminen todella uskoo häneen.
Ulkonaisesti kaikki voi olla hienoa, mutta sydämessä voi asua epäusko.
Siksi Hän sanoo viimeisenä päivänä, ettei tunne näitä ihmisiä.
Siksi meidän ei tulisi seurata sellaisia ihmisiä.
He johtavat meitä aitojen tekojensa avulla väärään uskoon.
Jeesus kertoi tämän varoitukseksi opetuslapsilleen ja myös meille.
Meidän tulisi varoa ihmisiä, jotka tekevät hienoja ihmeitä -
mutta jotka eivät tee Isän tahtoa.
He eivät ota vastaan Jeesusta eivätkä puhu hänestä.
He eivät johda meitä seuraamaan Jeesusta, vaan omia tekojaan.
Jeesus sanoo: "Menkää pois luotani te lainrikkojat."
He olivat ihmisiä, jotka eivät kos- kaan olleet tehneet parannusta -
synneistä, kääntyneet ja tunnusta- neet olevansa syntisiä.
Jos emme tee niin, petämme itseämme emmekä ole totuudessa.
He eivät tajunneet tarvitsevansa -
sitä ihmettä, että Jeesus ottaa pois synnit ja antaa ne anteeksi.
Perusajatuksena on se, että ilman uskoa Jeesukseen, -
kaikki hyvät teotkin romahtavat kasaan.
Hyvät teot ovat oikeastaan mahdol- lisia vain uskossa Kristukseen.
Muuten ne eivät ole hyviä. Hyvät hedelmät tulevat uskosta.
Omasta mielestämme tekomme voivat olla hyviä. En sano, että mene -
sanomaan kaikille uskosta osatto- mille, että älä tee mitään hyvää.
Jumala näkee, onko tekomme tehty uskosta vai epäuskosta käsin.
Todellinen usko Kristukseen vaikut- taa automaattisesti aitoja, -
todellisia kestäviä hyviä tekoja. Ilman sitä teot ovat vain ihmisen -
omia yrityksiä vanhurskauttaa itsensä Jumalan edessä.
Hän ei ota vastaan pelastusta ja Kristuksen vanhurskautta.
Kristitty voi joutua kärsimykseen ja vastoinkäymisiin.
Hän voi kokea tunne-elämässään samoin kuin tunnettiin -
Psalmeissa ja Jobin kirjassa -
että Jumala on hyljännyt minut.
Ihmeitä ei tapahdu. En saa apua. Rukoukseni eivät nouse -
kattoa korkeammalle.
Onko niin, että jos ei saa heti kärsimyksiinsä apua, -
niin se on oman uskon puutetta?
Voi olla, että joskus epäuskon tähden joudumme vaikeuksiin.
Raamatussa on siitä esimerkkejä.
Synti johtaa aina kärsimyksiin ja vaikeuksiin.
Ja synti rankaisee itsessään.
Kuitenkin Raamatussa on monia esimerkkejä -
siitä, että jollakin on voimakas usko, mutta -
Jumala johtaa hänet vaikeuksiin. Ajatellaanpa Paavalia, joka oli -
suurin apostoleista ja jonka kautta Jumala teki paljon ihmeitä.
Hänellä oli kuitenkin jokin vaiva, minkä kanssa hän taisteli.
Hän yritti kaikkensa mutta tarvitsi ihmeen vapautuakseen siitä.
Mutta Herra sanoo hänelle: "Minun armossani on sinulle kylliksi.
Voimani tulee täydelliseksi heikkoudessasi."
Jumala ei antanut Paavalille kärsimyksestä vapauttavaa ihmettä.
Kärsimys oli hänelle väline. Paa- vali oli astia, jota Jumala käytti -
evankeliumin levittämiseksi. Heikkoudesta tuli hänen voimansa.
Kristuksesta tuli hänen voimansa, koska hän oli niin heikko.
Jumala voi käyttää vaikeuksiamme, vastoinkäymisiämme ja kärsimyksiä -
siunatakseen meitä. Kristus tulee niiden kautta meille rakkaammaksi.
Näemme, että elämässämme on paljon toisarvoisia asioita.
Menestys lopulta katoaa.
Menetämme myös terveyden ennemmin tai myöhemmin.
Jätämme tämän elämän ilman rahaa, omaisuutta, terveyttä.
Alastomina. Täytyy olla jotain muuta, kestävää.
Kun Jumala ottaa meiltä pois sen, mitä luulemme tarvitsevamme, -
näemme mitä todella tarvitsemme. Kun Hän ottaa pois sen, mikä -
mielestämme on pysyvää, niin näemme, että vain Kristus pysyy.
Jotkut sanovat, että jos ihmeitä tapahtuisi enemmän, -
ihmisiä tulisi enemmän uskoon.
Onko niin?
Uudessa testamentissa kerrotaan, että apostolit ja Jeesus tekivät ihmeitä -
ja ihmisiä tuli uskoon.
Mutta joskus asia on päinvastoin.
Apostolit tekevät ihmeen, mutta kansa ei tule Kristuksen luo, vaan -
alkaa kohdella apostoleita pakana- uskonsa mukaan ja uhraa heille.
Valtava työ saa väärän lopun.
Jeesus herätti Lasaruksen kuolleista.
Juutalaiset johtajat päättivät tappaa hänet kiitokseksi ihmeestä.
On paljon esimerkkejä kuinka ihmeet vaikuttavat päinvastaista.
Ne voivat kovettaa ihmisten sydämet.
Sitten on tekstejä, joissa ei ole lainkaan ihmeitä.
Paavali matkustaa lähetysmatkalle kreikkalaisiin kaupunkeihin.
Hän viipyy useita kuukausia, lukee kirjoituksia, tutkii ja opettaa.
Ihmiset koettelevat, mitä hän sanoo, katsovat itse Raamatusta ja -
tulevat uskoon. Ei ollut muita ihmeitä kuin se suuri ihme, -
että ihmiset tulivat uskoon. Siitä oikeastaan on kysymys.
Ei voida tehdä ehdotonta sääntöä: "Täytyy tapahtua ihmeitä, -
jotta evankeliumi menisi eteenpäin." Se ei ole raamatullista.
Entäs onko Pyhän Hengen päätehtävänä ihmeiden tekeminen?
Vai mikä on Pyhän Hengen asema?
Hänen tärkein tehtävänsä on pyhit- tää meitä. Jumala on lähettänyt -
Henkensä tehdäkseen meidät pyhiksi, Kristuksen kaltaisiksi.
Siinä tehtävässään hän opettaa meitä tuntemaan Jeesusta.
Hän näyttää sekä syntiemme että Kristuksen armon suuruuden.
Pyhä Henki ei puhu niin paljon it- sestään. Pyhän Hengen toimintaa -
voidaan verrata elokuvaan. Emme mene katsomaan suurta valkoista -
kangasta, vaan filmiä. Se on pääasia. Kangas on filmiä varten.
Samoin Pyhän Hengen tehtävänä on näyttää meille Jeesus.
Pyhä Henki ei opeta meitä ihastu- maan ihmeisiin ja merkkeihin -
tai muihin Hengen ilmenemis- muotoihin eikä armolahjoihin, -
vaikka Hän niitä antaakin. Hänen päätehtävänsä on -
opettaa meitä tuntemaan Sanassa ilmestyneen Kristuksen.
Ihmeet, Pyhän Hengen työ, Raamattu, kaikki osoittavat kohti Jeesusta.
Jos vain seuraa Raamatun johto- lankoja, niin kaikki viittaa Jeesukseen.
Raamatussa on kyse Kristuksesta.
Kaikki Raamatussa kertoo Kristuksesta.
Kaikki mitä Sana kertoo Pyhästä Hengestä, ihmeistä ja vertauksista -
käsittelee loppujen lopuksi Kristusta. Tarkoituksena on, että -
oppisimme tuntemaan Jeesuksen ja kaiken, mitä Hän on meille tehnyt.
Ellemme tajua sitä, niin emme ymmärrä Raamatun tarkoitusta.
Emme ole tajunneet ihmeitten, ver- tausten tai Pyhän Hengen tarkoitusta.
Kiitos tohtori Vesa Ollilainen että tulit Cafe Raamattuun kertomaan -
tästä erittäin tärkeästä asiasta, että kaikki viittaa Jeesukseen.
Kiitos, rakkaat katsojat.
Ihmeet, Raamattu, Pyhän Hengen työ, kaikki viittaa Jeesukseen.
Mieleeni tulee jae: "Jolla Poika on, sillä on elämä, -
jolla Poikaa ei ole, sillä ei ole elämää."
Vaikka ihmisen elämä olisi miten mahtavaa tahansa, -
mutta jos ei ole Poikaa, niin ei ole elämää.
Kaikki mitä tarvitsemme tähän elämään ja ikuisuuteen, -
on Jeesuksessa.
Jumala siunatkoon viikkosi. Nähdään Cafe Raamatussa.
Suomennos: Kirsti Eastwood