CAFE RAAMATTU SPECIAL
Toisin silmin
Tervetuloa Café Raamatun pariin!
Tänään vieraanani on Nina Åström. Tervetuloa! Kiitos.
Olet tehnyt pitkän uran muusikkona.
Olet tehnyt paljon CD-levyjä ja ollut Suomessa ja maailmalla.
Elämästäsi on kirjoitettu kirja, -
jonka nimenä on: Nina Åström, toisin silmin.
Kirja on kiehtova, sillä se ei alakaan -
sinusta itsestäsi vaan muista ihmisistä, -
jotka ovat vaikuttaneet positiivisesti elämääsi.
Sanotaan, että kenen seurassa olet, sellaiseksi tulet.
Miksi halusit painottaa sitä heti kirjan johdannossa, että tietyt -
ihmiset ovat vaikuttaneet elämääsi?
Johdannossa halutaan tietysti kiittää ihmisiä, mutta -
en tietenkään maininnut kaikkia.
Halusin korostaa tätä periaatetta, joka on ollut hyvin tärkeä minulle.
Olen huomannut, että elämä koostuu suhteista.
Suhteista toisiimme ja Jumalaan.
Me vaikutamme toisiimme siinä määrin, -
kuin vietämme aikaa keskenämme.
Tietysti sekä hyvässä että pahassa, molempiin suuntiin.
Monet ihmiset ovat ikään kuin alusta asti muovanneet minua.
En olisi tänään sitä mitä olen, -
jos minulla ei olisi ollut juuri näitä ihmisiä koko elämäni ajan, -
esimerkiksi vanhempani ja sisarukseni.
Jos en olisi naimisissa juuri Benni Åströmin kanssa, -
olisin aivan toisenlainen.
Jos en olisi äiti, juuri näille lapsilleni, olisin toisenlainen.
Puhumattakaan työtovereista ja esikuvista.
Ymmärrän, että haluankin muuttua. Haluan olla Jeesuksen kanssa -
ja muuttua hänen kaltaisekseen.
Aina on kyse suhteista.
Mitä lapsuuteesi tulee, niin onko sieltä jotakin, -
jolla on merkitystä elämääsi tänä päivänä?
Ymmärrän, että kauan ennen kuin tulin uskoon, -
oli Jumala siellä ja johdatti minua. Hän näkee meidät koko ajan.
Hän on suojellut minua.
Pohjimmiltaan elää omaa elämäänsä, mutta myöhemmin huomaa, että -
nämä asiat olivat merkityksellisiä.
Saimme kotoa yksityisyrittäjyyden.
Lindkvist on tyttönimeni.
Tiedäthän: "Me osaamme ja teemme."
Eli en ajatellut, ettenkö voisi tehdä jotakin -
tai mennä jonnekin, koska ei minusta ole.
Musiikissa minulla on isoveli, Olli, joka opetti minulle -
paljon asioita, joita en olisi voinut oppia keneltäkään toiselta.
Hän soitti kitaraa ja opetti minulle blues-asteikon.
Olin silloin kaksitoistavuotias. Sen ikäisenä ei yleensä kuunnella -
sellaista musiikkia, mutta se muovasi minua ja antoi suunnan.
Vähitellen minusta tuli se paketti, jonka nyt näet.
Opit siis myös elämään muiden kanssa.
Kyllä. - Olet työskennellyt koko ajan tiimissä.
Kun lukee tätä kirjaa, niin huomaa, että sinulla on koko ajan -
ihmisiä ympärilläsi, joiden kanssa on pitänyt sopia asioista, -
jotta voitte työskennellä. - Näin on.
Elämä on suhteita. Emme ole saaria.
Ihmissuhteissa annetaan ja saadaan.
Saat hyviä asioita, mutta on myös haasteita. Täytyy muistaa, -
että haasteita on myös minussa, joita muiden täytyy sietää.
Joskus varmasti ajattelevat näin, mutta se on ok. Armoa, armoa.
Naimisiin mennessä ajatellaan, että -
voi muuttaa toista ihmistä, mutta minussakin on haasteita.
Minunkin pitää kohdella sitä toista oikein.
On hyvin selvää, että usko on sinulle hyvin tärkeä, ja -
nostat sen esille lauluissasi ja tässä kirjassa.
Mikä johti sinut henkilökohtaiseen suhteeseen ja uskoon -
Jeesuksen Kristuksen kanssa?
Se oli prosessi. Se ei käynyt nopeasti.
Kuulun luterilaiseen kirkkoon. Sain sitä kautta joskus vähän -
opetusta jossakin kerhossa, mutta tiesin hyvin vähän Jeesuksesta.
Kun tullaan teini-ikään, -
silloin mennään rippikouluun tai rippileirille.
Olin silloin viisitoistavuotias, mutta jo ennen sitä oli eräs -
hyvä ystäväni tullut uskoon.
Juuri siihen aikaan Kokkolassa oli paljon herätystä.
Paljon ihmisiä eri aloilta tuli uskoon.
Sen havaitsi hyvin vahvasti kaupungissa.
Luulen, että sillä tavoin menin mukaan silloin.
Näin sen, ajattelin sitä ja sitten menin rippikoululeirille.
Siellä sain kuulla Jeesuksesta ja ymmärsin, että tämä on totta.
Tämän seurauksena, mitä he ovat puhuneet, -
annan koko elämäni Jeesukselle, mutta en tehnyt sitä silloin.
Minulla oli ongelma, sillä halusin olla kahdessa leirissä.
Ajattelin, että tämä on totta, mutta jos tulen täysin uskovaksi, -
silloin loppuu kaikki, mikä on hauskaa.
Minusta tulee harmaavarpunen, enkä ole enää sama Nina.
Tämän takana on ajatus, että Jumala ei halua minulle hyvää.
Se on ajatuksen sisältö.
Ajattelin, että se on tällaista, ja rukoillaan näin.
Jollakin tavoin tiukkapipoista.
Kuitenkin etsin totuutta.
Sitten, kun yritin elää pari vuotta huomasin, että en voikaan.
Se ei vain onnistunut.
Jeesus teki työtään minussa, eikä hän antanut periksi.
Hän olisi voinut sanoa, että jos ei kelpaa, niin mene sitten.
Onneksi hän ei kuitenkaan tehnyt niin.
Kun olin melkein kahdeksantoistavuotias, -
eräänä talvi-iltana Kokkolassa olin seurakunnan tilaisuudessa.
Silloin päätin, että nyt Jeesus saa kaiken ja alan seurata häntä.
Se ei ollut mitään äänekästä, vaan tiesin, että minulla on rauha.
Nyt se on tehty ja kuulun Hänelle.
Sieltä asti on ollut paljon asioita, joita en ole ymmärtänyt.
Hän piti kiinni siitä, että vastasin hänelle kyllä.
Hän haluaa meidän vastaavan itselleen jatkuvasti myöntävästi.
Sillä tiellä olenkin.
Eikä tullut harmaavarpusta, vaan aivan jotain muuta.
Niin monilla on väärä kuva uskosta, -
ja vakaumuksessa elämisestä, -
vaikka Jumala on olemassa. Väärä käsitys estää heitä tulemasta.
Maailma ei ole neutraali paikka, koska pahakin on olemassa, -
joka haluaa meille pahaa.
Jumala haluaa meille hyvää, mutta paholainen haluaa tuhota.
Raamattu sanoo, että vihollinen on tullut tuhoamaan ja varastamaan, -
mutta Jeesus on tullut, että meillä olisi elämä ja yltäkylläisyys.
On aivan loogista, että hän joka suunnitteli tämän kupin, -
tietää parhaiten, miten sitä käytetään. Voiko sen laittaa -
mikroon tai astianpesukoneeseen.
Jos joku toinen ei tiedä sitä, voi pilata sen.
Jumala on luonut ja suunnitellut meidät ja hän tietää, -
miten parhaiten tulen Ninaksi ja onnelliseksi.
Syvimmän onnen löydän, kun minusta tulee -
se nainen, joksi Jumala minut loi.
Silloin olet oma persoonasi. - Kyllä. - Eikä mitään massatuotantoa.
Persoonallisuuteni ei katoa, kun kuulun Jeesukselle, -
vaan persoonani syvenee.
Ulkopuoliset eivät ymmärrä tätä vaan epäilevät.
Sinun täytyy maistaa sitä, tulla sisään ja ottaa se askel.
Raamattu sanoo myös, että se joka tahtoo tehdä minun taivaallisen -
Isäni tahdon, tulee silloin tietämään, onko tämä totta.
Monet asiat on opittava tuntemaan sisältäpäin, -
jos haluaa oppia tuntemaan jotakin.
On myös monia, joilla on kokemus ainakin Jumalan läsnäolosta, -
että Hän on todellinen.
Ehkä he aloittavat matkan, mutta sitten tapahtuu jotakin.
Sinä olet vaeltanut kauan uskossa Jeesukseen.
Kerrot ihmisistä, joilla on ollut ratkaiseva merkitys matkallasi.
Kyllä vaan.
Onko ollut tilanteita, että olet ajatellut antaa periksi?
Oletko ajatellut, ettet jaksa enää? - Kyllä.
Henkilökohtaisesti haluan antaa periksi silloin, -
kun ajattelen, ettei armo riitä minua varten.
Joka kerta kysyn Jeesukselta: -
"Annatko minulle vielä anteeksi?" Tällä tavalla opin lisää koko ajan.
On selvää, että noin 35 vuoden aikana -
tulee erilaisia ajanjaksoja ja tilanteita, koska -
on kysymys kristityn elämän henkilökohtaisesta kehityksestä.
Kaikki tämä kuuluu yhteen.
Sitä on ikään kuin yksityisyrittäjä, joka -
työskentelee miltei kellon ympäri.
Joskus huomaa, että se on liikaa, mutta ei vain halua kieltäytyä.
Muutaman kerran voi ajaa seinään, mutta lopulta -
tulee hetki, jolloin ymmärrät, että näin ei voi jatkua.
Silloin on hidastettava. Olen kyllä oppinut sen.
Työni ulkomailla on auttaa ihmisiä, jotka elävät -
äärimmäisissä olosuhteissa. Viikon jälkeen voin olla hyvin väsynyt.
Esimerkiksi vankilatyön jälkeen, jossakin kaukana.
Nyt tunnen itseni ja tiedän, että jos joku kysyisi minulta silloin, -
tuletko sinne ja tänne, vastaisin: En tule, vaan menen kotiin.
Sitten, kun pääsen kotiin, parin päivän tai nykyään viikon jälkeen, -
sitten sopii taas.
Mainitsit äärimmäiset olosuhteet ja olet saanut ainutlaatuisia kutsuja.
Olet käynyt paljon vankiloissa. Mikä vaikutti tähän?
Venäjän vankiloissa on usein äärimmäiset olosuhteet.
Kuinka on mahdollista, että juuri sinä, sait kutsun lähteä -
näihin paikkoihin laulamaan -
ja saarnaamaan Jeesuksesta?
Se oli hyvin epätodennäköistä, enkä ensin halunnutkaan lähteä.
Silloin, vuonna 2000, olin ollut ehkä viisitoista vuotta artistina.
Olin matkustellut paljon, mutta aina länteen.
Evankelistat Ilkka Puhakka ja Reijo Loikkanen pyysivät minua -
mukaansa Venäjän vankiloihin. Suhtauduin asiaan kielteisesti.
En sanonut kovasti vastaan, vaan yritin olla diplomaattinen.
En voinut kuvitella itseäni sinne, koska minulla ei ole sellaista -
taustaa, eikä rikosrekisteriä. Tuntui vain siltä, että ei.
He sanoivat, että rukoile ja kysy Herralta.
Niin teinkin, koska halusin tietää, tahtoiko Hän minut sinne.
Hän näytti minulle selkeästi, että minun tuli lähteä mukaan.
Lähdin Murmanskiin Venäjälle, ensimmäiselle matkalleni.
Vielä kun nousin koneeseen, en oikein tiennyt, mitä olin tekemässä.
Kun pääsimme perille huomasin, että ihmisiähän täällä vain on.
Ehkä Jumala teki jotain silmilleni, niin että näin vain sen -
mitä minun tulikin nähdä, eikä mitään muuta.
He kuuntelivat ja havaitsin, että -
kommunikoin heidän kanssaan ja he todellakin vastaanottavat.
Se tuntui mahtavalta.
Idän työ alkoi vähitellen kasvaa enemmän osaksi itseäni.
Käymme 300 vankilassa ja kuntoutuskeskuksessa -
ei vain Venäjällä, vaan ympäri maailmaa oman tiimini kanssa.
Nyt olisi vaikeaa ajatella, että en olisi siinä mukana.
Taustaasi sisältyy, että olit Eurovision laulukilpailussa mukana.
Se on erilainen maailma, -
josta lähteä vankilaevankelistaksi Siperiaan.
Kirjassa kerrotaan näistä muistakin asioista.
Kirjassa on kuvia eri asioista.
Olet myös nähnyt suurta köyhyyttä.
Olette olleet siellä jakamassa ruokaa.
Toisaalta taas yhteyksissä, joissa on runsaasti kaikkea.
Kuinka koet tämän asian kristittynä ja mitä se on tehnyt sinulle, -
kun olet nähnyt sen läheltä? Sinulla oli konsertti valtavan -
suuren kaatopaikan vieressä, jossa lapset elävät.
Kristityn maailmankuvaan liittyy, -
että kaikki ihmiset luotiin Jumalan kuvaksi.
Jumalan kuva on kaikissa ihmisissä ja sillä on myös merkityksensä.
On todella tärkeää ajatella sitä.
Näin ihmiset ihmisinä. Nyt, kun näen jonkun Armanin puvussa -
tai jonkun toisen Manilan slummeissa, -
seurauksena on ollut, -
että ajattelen, että tuo on Anne, ja tuo toinen on Sergei.
Jumala on vaikuttanut siihen siten, että -
näen kyllä ulkoiset seikat, kuten köyhyyden.
Haluamme auttaa monin eri tavoin.
Kaikkien ihmisten tulee tietää, että olemme rakastettuja, -
riippumatta heidän rahojensa määrästä.
Meidän elämällämme on tarkoitus ja joku välittää meistä, -
ja jollekin on tärkeää, että ylipäänsä olen olemassa.
Emme ole koneita emmekä eläimiä.
Eläimille riittää, että niillä on optimaaliset olosuhteet, että -
on ruokaa ja lämpötila sopiva.
Ne ovat tärkeitä myös meille, mutta ne eivät riitä ihmiselle.
Jos jollakulla on paljon rahaa, huomaa, ettei se yksin riitä.
Me haluamme olla rakastettuja, sillä olemme luotuja sitä varten.
Tämän sanomasi valossa, -
mikä on sinun erityinen kutsusi ja tehtäväsi tänä päivänä?
Haluan välittää eteenpäin Jeesusta erilaisin tavoin -
esim. musiikin kautta, mutta myös puhumalla ja opettamalla.
Olemalla vain ihmisten kanssa. Syödään yhdessä ja jutellaan.
Meissä asuu Pyhä Henki ja hän kommunikoi kauttamme.
Haluan välittää Jeesusta, -
hänen rakkauttaan ja totuuttaan.
Se ei ole kaksi eri asiaa vaan, Hänessä se on yksi.
Ajattelemme usein, että rakkaus sallii kaiken ja totuus on ankara.
Hänessä se on yhtä. Olemme kaikki ikuisuusolentoja, -
ja Jeesus on tie Isän luo, kotiin. Saat tulla kotiin.
Ovi on avattu ja saat tulla, jos tahdot, mutta ketään ei pakoteta.
Jos haluat jäädä ulkopuolelle pimeyteen, -
saat tehdä niin, mutta kaikki ovat kutsuttuja kotiin.
Kerrot, että elämää olisi hyvä elää tiedostaen sen tarkoituksen.
Joka päivä minulla on uusi mahdollisuus.
Kutsumukseni ei ole mikään erityinen lahja, jota teen, -
vaan se pätee 24/7.
Tämä on mahdollista kristinuskon mukaan kaikille, -
kutsumuksesta riippumatta, ja olla voimassa koko elämäsi ajan.
Aivan. Minullahan on tämä työ tai tehtävä, mutta samaan aikaan -
olen kotona, liikenteessä, käyn kaupassa, olen perheeni kanssa.
Kaikilla on omat työmme ja nämä erilaiset asiat.
Jos Pyhä Henki asuu meissä, kun olemme uskovia, silloin Hän -
välittää Jeesusta meidän kauttamme.
Mitä enemmän sitä teemme, aluksi pienin askelin, huomaan, että -
se tulee helpommaksi ja etsin lisää uusia mahdollisuuksia.
Nina, sinä olet painottanut, että tämä on aivan normaalia elämää.
Se ei ole tavanomaisen elämän ylä- tai ulkopuolella.
Elät keskellä kaikkia näitä haasteita, joita meillä on. - Juuri niin.
Valitettavasti aikamme on loppumassa, mutta -
sanoisitko jotain katselijoille.
Paljon asioita on menossa ja useat kokevat, että toivo on kadonnut.
Sanoisitko jotain tähän lopuksi?
Toivoa on. Sekä ihmiset, että maailma, myös paholainen, -
yrittää saada meidät katsomaan vain sitä, millaisia itse olemme.
Se voi olla melko toivotonta.
Tai katsomme johonkin toiseen ihmiseen, millainen hän on.
Silloin voi pettyä pahasti, joskus ei petykään. Olemme puutteellisia.
Maailmassa on joka puolella pimeyttä.
Se ei kuitenkaan ole koko totuus.
Jumalan todellisuus on kuitenkin koko ajan olemassa, -
ei vasta taivaassa. Jumala on todellisempi kuin oma maailmamme.
Jumalan todellisuus haluaa toivottaa sinut tervetulleeksi.
Se on ilmaista. Et voi maksaa siitä mitään, sillä se on lahja.
Samalla se maksaa sinulle koko elämäsi.
Se on myös tärkeä tietää. Ei ole toista tietä kotiin.
Kun otat sen askeleen ja tulet toiselle puolelle, ajattelet, -
mikset ymmärtänyt sitä aikaisemmin.
Kiitos Nina Åström. Olkoon Jumala kanssasi kaikessa, mitä teet -
elämässäsi ja johtakoon sinua!
Kiitos teille, että olette seuranneet Café Raamattua!
Sinulla on myös tehtävä ja kutsu.
Kuten Nina sanoi, että jos näyttää synkältä ja vaikealta, -
se ei ole koko kuva, sillä Jumala on olemassa.
Jumala sinua siunatkoon! Nähdään taas Café Raamatussa!
Suomennos: Anneli Olin