CAFÉ BIBELN
Välkommen tillbaka till programmet.
Gäst idag är professorn i utbildningtradition -
Tapio Puolimatka, välkommen hit. - Tack.
Professor i utbildningsteori och tradition, ursäkta.
De senaste åren har du forskat speciellt kring frågor -
om Guds existens och om evolutionsteorin -
och hur människor förklarar vår existens.
Kring detta har du skrivit en bok om tro, vetenskap och Bibeln.
Här skriver du om Bibelns tillförlitlighet, -
om kritisk bibelforskning, -
och om bibelforskningens vetenskapliga metoder.
Bibeln har ju historiskt inom kristendomen -
varit en stor del i vittnesbördet om Guds existens.
Gud talar genom sitt Ord.
Paulus nämner detta i Romarbrevet 9.
Han talar om fördelarna med att vara jude: -
"Guds ord har anförtrotts dem."
Den här tanken om att Bibeln är Guds tal -
har som gudsbevis en klar ställning i kristen lära.
Men nuförtiden utmanas detta ofta.
Till exempel konstaterar filosofen N.R. Hansson att -
det finns starkare, bättre sätt att bevisa Guds existens.
Han saknar ett sorts spektakulärt gudsbevis.
"I princip skulle det vara möjligt -
att bevisa Guds existens för alla.
Så har bara inte skett.
Men låt oss ponera att nästa tisdag alla faller på knä -
till ljudet av extrem åska, storm och fallande byggnader.
Himlen lyser av magiskt ljus.
Just då, när alla jordens människor ser uppåt -
så öppnas himlen och avslöjar en otrolig Zeus-liknande figur, -
som reser sig högt över oss som 100 Mount Everest.
Han rynkar ögonbrynen och blixten belyser hans vackra ansikte.
Sen pekar han på mig med sitt finger.
Och förklarar så att alla människor kan höra det: -
'Jag har fått nog av alla dina näsvisa kommentarer och argument.
Härmed försäkrar jag för dig, N.R. Hansson, -
att jag verkligen existerar.'"
Hansson är av den åsikten -
att detta skulle bevisa för honom och för alla andra -
att Gud existerar lika mycket som vilket annat faktum som helst.
Vad tycker du om det här, Tapio Puolimatka?
Skulle det beviset vara bättre än vad vi har i naturen och Bibeln?
Till att börja med framställs Gud i denna berättelse -
som en varelse som vill tvinga in sig i alla människors medvetande.
Men Bibelns Gud är ju kärlekens Gud.
Kärleken ser vi ju exempelvis efter Jesu uppståndelse -
när Han vandrar som en okänd man med lärjungarna.
Och lärjungarna bjuder in Honom och först då förklarar Han vem Han är.
Så Gud har inte skapat en värld där alla måste tro på Honom.
Han har skapat en värld där människor är fria.
Här talar vi om den dolda Guden.
Så varför uppenbarar sig Gud dels i naturen och dels i Bibeln?
En uppenbarelse genom ord skiljer sig från en genom bilder -
eftersom orden ger mig frihet att tänka igenom argument.
Och nu när Gud uppenbarar sig genom ord -
så ger Han oss möjligheten att själva aktivt tänka.
Egentligen inbjuder Han oss att göra det.
Han ger oss en mycket komplex bok.
Där finns många linjer vi kan följa.
Vi kan lära oss och fundera på saker.
Han vill ha en relation där vi av egen vilja vill lära känna Honom.
När vi talar om Bibeln som Guds uppenbarelse -
så tar ju Jesus själv ställning i frågan om bevis -
i berättelsen om Lasarus och den rike mannen.
Den rike mannen var förtappad och bad Abraham -
att han skulle be någon gå till hans bröder på jorden.
Så att inte de också skulle hamna i helvetet.
Den rike mannen trodde alltså att om någon död blev levande -
och berättade för bröderna om helvetet och om att bättra sig -
så då skulle de minsann bättra sig.
Abraham svarar då att de har ju Mose och profeterna.
De må lyssna på dem.
Men då svarar han: "Nej, dem lyssnar de inte på, -
men om någon skulle uppstå från de döda..."
Precis samma som Hansson - att det händer något spektakulärt.
Då avslutar Abraham med något mycket märkligt: -
"Lyssnar de inte till Mose och profeterna, -
så låter de sig inte övertygas ens om någon uppstår från de döda."
Kaj Nielsen, en ateistisk filosof -
har kommenterat Hanssons exempel.
Som eget exempel tar han en uppenbarelse skriven på himlen, -
där det står att "Gud finns".
Så konstaterar han att inte skulle vi veta vad det bevisar.
Kanske skulle det stärka tron hos vissa människor som redan tror, -
men inte kunde vi säkert veta vad de där bokstäverna betydde.
Det skulle kunna vara något slumpartat fenomen.
Den här förmågan att förneka Guds uppenbarelse -
bygger på att vi är skapade till Guds avbild.
Vi har fått en stor frihet och ett ansvar.
Vi är inga robotar eller djur som agerar enligt våra instinkter.
Å andra sidan har Han byggt in i vårt intellekt, -
en benägenhet att tro på Gud då all logik baseras på ordning, -
på att naturen är begriplig och att observationer är tillförlitliga.
Allt detta är inbyggt i oss och resulterar i en inre Gudslängtan.
Men samtidigt har vi en dragning mot självbedrägeri.
Om man tittar på de mest uppenbara realiteter.
Som i exemplet där mannen tror att människan inte hela tiden har -
ett totalt oemotsägligt bevis för Gud.
Det finns ju hela tiden, men de avvisar det -
och är därför inte medvetna om det.
Vi ett annat tillfälle förverkligas faktiskt Hanssons önskan -
på så vis att när några lärjungar är med Jesus på Förklaringsberget -
och Jesus förändras inför deras ögon, -
och från himlen hörs en röst: -
"Han är min älskade Son. Lyssna till honom!"
Ja och det är ju en upplevelse hos varje kristen -
att när man får sina synder förlåtna -
så får man en levande kontakt med Gud.
Och den Guds...
Som den kände filosofen William Alston sa att -
att observera Gud är jämförbart med att observera det här bordet.
Det är inte likadant i bemärkelsen att det är andligt, -
men det är ändå möjligt att leva i en direkt vetskap om Gud.
Nuförtiden attackerar man Bibeln mycket rakt.
Jag har här dagstidningen Helsingin Sanomat, -
och här skriver någon en insändare där det står: -
att om man till exempel ser på barnbiblar med bilder, -
så ser vi en förskönad bild -
av en Bibel fylld av våld och mansdominans.
Skribenten konstaterar att när man för barn -
läser om dödandet av Goliat, de egyptiska soldaternas drunknande, -
och om torterandet av Jesus visas det i bilder i barnens biblar.
Det här är tycker skribenten är mycket problematiskt.
Han konstaterar att Bibeln är en ond bok.
Den skapar bara problem, man borde inte läsa den för barn.
Vad anser du som är professor i pedagogik?
Vågar man läsa Bibeln för sina barn?
Det är den här nyateistiska propagandan, -
som vi hör ganska ofta nuförtiden -
som säger att Bibeln skulle lära ut våld.
Det förvränger ju helt Bibelns innehåll.
I Bibeln finns ju inbyggt absoluta mänskliga rättigheter.
Det här är den enda...
Här tappar man alltså bort -
att det bara är den judisk-kristna uppenbarelsen -
som ser varje människa som Guds avbild.
Endast utifrån det har vi absoluta mänskliga rättigheter, -
där varje människas liv är okränk- bart och livets helgd är tryggad.
Det att Bibeln talar om våld, -
beror på att det finns våld på jorden.
Bibeln lär oss att förhålla oss till det.
Bibeln ger oss en bild av att våld är självdestruktivt.
Som Jesus säger: "Alla som tar till svärd ska dödas med svärd."
Samtidigt beskriver Bibeln det väldiga lidande som våld orsakar.
Bibeln är också, när vi talar om barn, -
realistisk och skildrar inte världen som ett paradis.
Varje gubbe som ger dig godis är inte din kompis.
Det finns farliga saker.
Bibeln lär oss om farliga saker men i en trygg referensram.
Att det finns en fullkomligt älskande Gud, -
som kontrollerar allt och som älskar och tar hand om alla barn.
Så nu om vi hindrar barn att bekanta sig med livets faror -
och med den hårda verkligheten, -
inom den bibliska referensramen med det mänskliga livets helighet, -
samtidigt som vi har Guds godhet och makt, -
och en analys av ondskan, så hämmas deras moraliska utveckling.
Vi hindrar dem från att skydda sig mot ondska.
Om vi låter dem leva i en illusion -
så leder det till att barnen blir offer för våld.
Så denna bibelkritik förvränger Bibelns budskap, -
samtidigt som man utelämnar -
allt det goda som Bibeln har bidragit med till mänskligheten.
Hur Bibeln inspirerat till de mänskliga rättigheterna, -
som Wilberforce, som gjorde slut med slaveriet.
William Wilberforce, England, inspirerades av Bibeln.
Det finns många fler.
Sen har Bibeln också inspirerat människor till välgörenhet.
Utan motstycke i historien.
Tittar man på modern välgörenhet, -
så görs den största delen av världens välgörenhet -
av de länder där Bibeln haft stor inverkan.
Även om dessa länder idag är sekulariserade -
så har den kristna läran om barmhärtighet hängt kvar.
Då förstår man den höga moraliska standard som finns i Bibeln.
En annan sak som du har uppmärksammat i dina böcker, -
är att Bibeln inte är någon hjälteberättelse.
Det är ingen hjältelitteratur.
Istället lyfts den vanliga människan fram som viktig och betydelsefull.
Det här har mycket att göra med -
att varje människa är skapad till Guds avbild.
Då finns inte längre någon avskiljning -
mellan vanliga människor och någon sorts elit.
När man tänker exempelvis på den grekiska kulturen, -
så var det ju en helt elitistisk kultur.
I den kristna kulturen nämns istället fiskaren -
och den prostituerade, som förändras genom Jesus.
De här människorna, inte kungarna, förändrar världshistorien.
Kungarna blir gycklare, eftersom de inte följer sanningen.
Men de här enkla fiskarna som följer sanningen, -
de förändrar världen och skapar en helt ny kultur.
De skapar den första fungerande demokratin.
Det grekiska slavägarsamhället är svårt att se som demokratiskt.
Något som Bibelns realism orsakar -
är att framhävandet av synden ger en grund för självkontroll.
Denna självkontroll ger oss ett samhälle av frihet och ordning.
Grunden för en fungerande demokrati.
Det finns ett annat överraskande sätt att kritisera Bibeln.
Man medger att Bibeln visserligen innehåller vissa goda principer, -
men att den historiska delen inte är viktig.
Den kan ha vissa fel, och det behöver man inte haka upp sig på, -
för det är bara principer, lite som inspirerande poesi.
Ja det här, -
är nära besläktat med gnosticism.
Något som är helt främmande för judisk-kristen tradition.
Judisk-kristen tradition framhäver det vanliga livet, -
materia och enskilda fakta.
Det är ett motsatt tänkande -
mot en värld där sanningar bara är andliga sanningar.
Också Kristi korsfästelse var -
en faktisk historisk händelse som man forskade i.
Spikarna spikades genom händerna, mycket viktiga konkreta detaljer.
Hela evangeliet baseras på faktiska, konkreta detaljer.
Det här lade grunden för den moderna naturvetenskapen.
Den kom inte från gnosticismens tankar -
där man upphöjde det andliga över det materiella.
I Bibeln är ju historia och vanliga människor viktiga.
Förnekandet av Bibelns historiska tillförlitlighet är märklig, -
när man ser till de ställen som faktiskt går att kontrollera.
Bibeln har visat sig vara otroligt exakt och håller streck.
Exempelvis Lukas, -
som skrivit Lukasevangeliet och Apostlagärningarna -
har visat sig vara otroligt exakt i historiska detaljer.
Trots detta förnekar man Bibelns historiska trovärdighet.
Historikern Colin Hemer -
har undersökt Lukas texter i detalj.
Han lyfter fram 84 enskilda fakta ur Apostlagärningarna.
Och alla 84 har bevisats vara historiskt korrekta.
Det får oss att fundera. I nästan 100 fall -
har bekräftats att Lukas noggrant beskrivit samtida skeenden.
En omöjlighet, om man inte åtminstone delvis varit ögonvittne.
Varför vilja misstänkliggöra bokens historiska tillförlitlighet?
Återigen, utöver historiska fakta pratar Lukas också om -
övernaturliga mirakler.
Vår tids religion är naturalismen, -
där man tror varken på mirakel eller Gud.
Den här naturalistiska religionen -
är klädd i vetenskapstro och presenteras som vetenskap, -
och så säger man att: "Okej, de här 100 platserna -
de stämmer visserligen -
men de här om Guds gärningar måste bara vara fel."
Miraklerna är en orsak till förnekandet -
men vad säger du som filosof, -
måste man förneka möjligheten till mirakler?
Ofta hänvisar man i dessa fall till David Hume från 1700-talet, -
han utvecklade ett klassiskt argument, -
som säger att det alltid är mer sannolikt -
att människor bara tror att en ovanlig händelse har skett, -
än att de på riktigt har skett.
Men problemet med den här synvinkeln -
är att den underminerar också naturvetenskapen.
Naturvetenskap baseras ju på att vi testar teorier -
genom att söka fakta som motsäger teorin.
Om vi principiellt förbjuder vissa fakta som motsäger vår teori -
så underminerar vi hela naturvetenskapen.
Denna logik är helt ovetenskaplig.
Är det inte samma problem -
som när man förnekar att det kan finnas en skriftlig uppenbarelse?
I slutändan är Gudsförnekandet en fråga om livsåskådning.
Om Gud finns och har skapat människan som sin avbild, -
så förstår jag inte varför Han inte skulle kunna prata med oss?
Man säger att "inte kan Gud tala till oss".
Hur kan Han då ha skapat oss, som pratar med varandra?
Vi kan prata och förstå varandra, men Han kan inte tala genom en bok?
Skulle inte kunna styra en bok som innehåller Hans Ord?
Det här visar människans benägenhet till självupphävande resonemang.
Människor som själva kan tala, -
förklarar genom ord att Gud inte kan tala.
En allsmäktig Gud kan inte tala, men det kan jag -
och försöker genom talet bevisa att den allsmäktige Guden inte kan.
Det är lite som i Dawkins senaste bok: -
"Gud kan inte ha skapat levande varelser."
Men senare konstaterar han att människan inte är så komplicerad -
och att det inte är konstigt att den utvecklats av sig självt.
Samma med de här miraklerna, för om Gud har skapat allt, -
och vi undersöker världen med öppna sinnen -
som världens kanske mest kända ateistiska filosof Antony Flew -
som sa att han alltid följt bevisen, och när han som 80-åring -
hade fått upp ögonen för den uppenbara designen i världen -
så var han av åsikten att det bevisade Guds existens.
Om Gud så tydligt existerar, vad hindrar Honom från att göra under?
Ja och dessutom bortser man från -
att hela vårt ordnade universum är ett perfekt mirakel.
Tittar man på naturkonstanterna och någon av dem ändrades bara lite, -
så så skulle hela systemet falla.
Det ordnade universumet är ett perfekt under.
Men om Gud någon gång avviker från normen -
så är det Hans frihet att göra det.
Om Gud kan presentera sig genom ord, och har gjort det, -
och det skrivna Ordet är historiskt tillförlitligt, -
vi kan på alla ställen bekräfta det historiskt -
vad är då det egentliga skälet till att jag inte vill höra Guds Ord?
Vissa säger att när de läser Bibeln så känner de skuld.
Där har vi kärnan av problemet.
Inget är svårare för oss än att medge att vi har gjort fel.
Dostojevskij skriver om -
några människor som ska berätta om sina värsta gärningar.
Vad som händer är att de berättar om sina godaste gärningar.
Där hittar de något litet problem som de kallar sin värsta gärning.
Bibeln är ju obarmhärtig i detta, den avslöjar oss i minsta detalj.
Det finns långa listor över hur onda och syndiga vi är.
Vi vill inte höra de här sakerna, men då missar vi den goda nyheten.
Att Gud själv har gett ett svar på denna ondska - genom Kristus.
Som Jesus själv sa, vi tål inte Hans ord för Han säger sanningen.
Vi föreställer oss att Jesus är här.
Och Han börjar berätta för mig om mina synder inför alla.
Så säger jag "Jesus berätta inte för någon".
Men Han bara fortsätter och jag blir så arg -
att jag dödar Honom.
Det blod som rinner till marken -
det är det som förlåter mina synder.
Han blir som ett försoningsoffer.
Det här är kristendomens kärna, vi är alla Guds mördare.
Man vill inte möta detta, att man är lika ond som Hitler och Stalin.
Men när jag är redo att möta detta, så är jag också redo -
att höra att allt är förlåtet i Kristi namn och blod.
När jag går igenom smärtan av att möta mig själv, -
så blir jag fri.
Tack Tapio Puolimatka för att du var med.
Tack också kära tittare för att ni var med i programmet.
När Gud talar i Bibeln så kan det ibland -
peka på vår skuld och vi kan känna oss syndiga.
Men det är också vägen till världens mest befriande budskap.
Alla våra synder är förlåtna genom Kristi död.
Och Gud tar i sin barmhärtighet emot oss av kärlek.
Välsignelse över din vecka och vi ses igen senare.
Översättning: Himlen TV7