Piiblikohvik
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Minu külaliseks on kasvatustraditsiooni professor
Tapio Puolimatka Jyväskylä Ülikoolist.
- Tere tulemast saatesse! - Aitäh!
- Kasvatusteooria- ja traditsiooni professor.
Oled viimastel aastatel uurinud Jumala olemasolu küsimust,
evolutsiooniteooriat ja kuidas inimesed olemasolu seletavad.
Sellega seoses kirjutasid raamatu. "Usk, teadus ja Piibel,"
kus räägid Piibli usaldusväärsusest, selle kriitilisest uurimisest,
Piibli uurimises kasutatavaist teaduslikest meetoditest jms.
Piibel on olnud kristluses klassikaliselt võimas tõestus
Jumala olemasolu kohta, kuna Jumal räägib oma sõna kaudu.
Paulus räägib Roomlaste 3. peatükis sellest,
mis kasu on juudiks olemisest.
Neile on usaldatud Jumala sõnumid.
Mõte sellest, et Piibel on Jumala kõne
ja sellisena selge ilmutus, on kristliku õpetuse põhialuseid.
Tänapäeval kaheldakse selles väga tugevalt.
Näiteks filosoof N. R. Hanson väidab,
et on paremaid ja võimsamaid teid Jumala olemasolu tõestamiseks.
Ta otsib silmapaistvamat ilmutust Jumalast.
Ta kirjutab:
"Põhimõtteliselt oleks võimalik Jumala olemasolu kõigile tõestada.
Seda ei ole lihtsalt juhtunud, vähemalt mitte kõigile.
Oletame, et järgmisel teisipäeval pärast hommikusööki
langeme kõik põlvili, kui kuuleme kõrvulukustavat äikest,
tuiskab lund, lehed langevad, maapind kobrutab,
hooned varisevad kokku, tornid kukuvad ümber,
taevast paistab kummituslikku hõbedast valgust.
Just sel hetkel, kui kogu maailm vaatab üles,
avaneb taevas, pilvedesse rebeneb auk,
mis paljastab uskumatult suure ja särava Zeusi-sarnase kuju,
kes tõuseb meie kohale kui sada Everesti mäge.
Ta kortsutab süngelt kulmu, kui välgusähvatus valgustab
tema michelangelolikku palet.
Seejärel sihib ta sõrmega mind ja seletab nii,
et kuuleb iga täiskasvanu ja laps:
"Mul on kõrini sinu targutavatest kommentaaridest
ja teoloogilistest määratlustest.
Kinnitan sulle N. R. Hanson, et olen tõepoolest olemas."
Hansoni meelest tõestaks selline kohtumine talle ja kõigile,
et Jumal on olemas sama otseselt,
kui mis tahes muu vaieldamatu faktiväite puhul.
Mida sina sellest arvad?
Kas selline tõestus Jumalast oleks parem
kui olemasolev tõestus looduses ja Piiblis?
- Esiteks, Jumalat kujutatakse siin olendina,
kes tahab end iga inimese teadvusse sundida.
Piibli Jumal on armastuse Jumal ja selle olemust näeme
loos Jeesusest, kui ta käis pärast ülestõusmist
tundmatuna koos jüngritega ja kavatses edasi minna.
Õpetuslapsed kutsusid ta sisse ja alles siis ilmutas Ta end.
Jumal ei ole loonud maailma, kus igaüks peab Teda uskuma,
vaid maailma, kus inimesed on vabad.
Selles mõttes võib rääkida Jumala peitumisest.
See on asja üks pool.
Miks Ta ilmutab end ühelt poolt looduses ja teisalt oma Sõnas?
Sõnade kaudu saabuv ilmutus erineb pildi kaudu saadavast,
kuna sõnad annavad vabaduse mõelda, arutleda, argumenteerida, järeldada,
võrrelda, vabalt mõelda.
Kui Jumal ilmutab end sõnaliselt, annab Ta meile ruumi
ise aktiivselt mõelda ja kutsub meid seda tegema.
Ta annab meile väga mitmekülgse raamatu,
kus on palju erinevaid suundi, mida järgida, õppida, mõelda.
Näeme, et Ta tahab suhet mõtleva, vaba olendiga,
kes tahab Teda vabast tahtest tunda.
- Rääkides Piiblist Jumala ilmutusena,
siis Jeesuski võtab seisukoha selle suhtes,
kumb on võimsam ilmutus, loos Laatsarusest ja rikkast mehest.
Rikas oli hukatuses ja palus, et Aabraham saadaks kellegi surnuist
tema elusolevate vendadega rääkima, et nad hukatusse ei satuks.
Rikas mees arvas, et kui keegi ärkaks surnuist
ja õhutaks igavese hukatuse vältimiseks meeleparandusele,
siis inimesed tõesti teeksid seda.
Aabraham ütles loos, et neil on Mooses ja prohvetid,
kuulaku nad neid.
Rikas ütles, et ei, vaid kui keegi tõuseks surnuist -
sama mõte, mis Hansonilgi -, kui juhtuks midagi imetabast,
kui mõni surnu tuleks rääkima.
Kogu lugu lõpeb Aabrahami sõnadega, et kui nad ei usu Moosest
ja prohveteid, ei usu nad ka siis, kui surnud üles tõuseksid.
- Ateistlik filosoof Kai Nielsen kommenteeris Hansonit nii:
kui taevasse ilmuks kirjutis, et Jumal on olemas,
ei teaks me, mida see tõestaks.
Võib-olla usklikud võiksid sellega midagi kaitsta,
kuid me ei teaks, mida nende tähtede ilmumine tähendab.
See võib olla midagi juhuslikku.
Inimese võime tõrjuda ilmutust Jumalast
on seotud just sellega, et inimene on loodud
Jumala näo järele - suurde vabadusse ja vastutusse.
Ta ei ole loonud meid roboteiks või vaistude järgi elavaiks loomadeks.
Ta ehitas meie mõtlemissüsteemi kalduvuse uskuda Jumalasse,
kuna kogu ratsionaalsus rajaneb mõttel,
et tegelikkus on korrapärane, mõistetav, loogiline, sihipärane
ja meeled on usaldusväärsed.
See on kõik meisse sisse ehitatatud,
samuti on meil sisemine igatsus Jumala järgi.
Kuid teisalt on meis ka eriline kalduvus enesepettusele,
hüljata ka ilmselgeimad tõsiasjad.
Ka selles loos oletab rikas mees, et inimestel ei ole kogu aeg
vastuvaieldamatult ilmset tõestust Jumalast.
Neil on see kogu aeg olemas, kuid nad tõrjuvad seda,
ise sellest teadlikud olemata.
- Hansoni soov teostub ühes teises olukorras -
kui mõned jüngrid on Jeesusega ilmutusemäel.
Jeesus muutub seal nende nähes ja taevast kõlab hääl:
See on minu armas Poeg, teda kuulake.
- Täpselt. Iga kristlane saab pärast pattude andeksandmist
Jeesuse veres elava ühenduse Jumalaga.
Jumalast teadlikuks saamine sarnaneb tänapäeva juhtiva
epistemoloogiateoloogi Alstoni sõnul selle laua teadvustamisega.
Jumala puhul on tegu vaimse teadvustamisega.
Inimesel on pidevalt võimalik elada teadlikkuses Jumalast.
- Piiblit rünnatakse täna ka väga otseselt.
Helsingin Sanomate avalikkuse sektsioonis väidetakse,
et laste Pildipiibli näol on tegemist
ilustatud vägivalda ja meeste meelevalda täis raamatuga.
Kui lapsele kirjeldatakse Koljati tapmist,
Egiptuse armee uputamist Jumala poolt,
Jeesuse piinamissurma Lastepiiblis piltidega,
on see kirja autori sõnul väga problemaatiline
ja ta väidab, et Piibel on paha raamat,
mida ei tohiks lastele lugeda, kuna see tekitab probleeme.
Mida sina kasvatusteaduste professorina sellest arvad?
Kas julgeme lastele Piiblit lugeda?
- Tänapäeval pidevalt kuuldav uusateistlik propaganda,
mille väitel Piibel õpetab vägivalda, moonutab Piibli sisu.
Piiblisse on sisse kootud absoluutsed inimõigused
ja inimelu rikkumatus.
Neil kaob silmist tõsiasi, et vaid juudi-kristliku ilmutuse põhjal,
mille järgi inimene on loodud Jumala sarnaseks,
on meil absoluutsed inimõigused.
Selle põhjal on kaitstud iga inimelu pühadus.
Piibel räägib vägivallast seetõttu, et maailmas on vägivalda.
Piibel õpetab, kuidas sellesse suhtuda.
Piibel annab pildi sellest, et vägivalla kasutamine
on enesehävituslik.
Jeesus ütles, et kes mõõga haarabm see mõõga läbi ka hukkub.
Piibel kirjeldab vägivalla tekitatud tohutuid kannatusi.
Piibel annab ka lapse vaatevinklist tõelise pildi,
et maailm pole paradiis - iga kommi pakkuv onu pole sõber,
vaid on olemas ka ohtlikke asju.
Õpetame ohtlikke asju turvalises kontekstis,
et on olemas armastav Jumal, kes kontrollib kõike,
armastab igat last ja hoolitseb.
Kui me ei lase lapsel tutvuda elu ohtude ja karmi tegelikkusega
Piibli moraalses kontekstis, kus inimelu pühadus on absoluut
ja samas valitseb hea Jumal ning analüüsitakse kurjust,
ei lase me neil moraalselt areneda
ja takistame neil kaitsta end kurjuse eest.
Nende illusioonide maailmas hoidmine viib selleni,
et nad võivad sattuda vägivalla ohvreiks.
- Piiblit kritiseerides moonutatakse selle sõnumit
ja jäetakse rääkimata kõik hea, mida Piibel on inimkonnas teinud,
kuidas see on inspireerinud kaitsma inimõigusi -
William Wilberforce lõpetas Inglismaal orjuse
inspireerituna Piiblist. On ka paljusid teisi näiteid.
Piibel on inpsireerinud inimesi ka ennenägematule heategevusele.
- Kui mõtleme tänapäeva maailmale ja heategevusele,
siis suurim panus sellesse tuleb riikidest,
kus Piiblil on olnud suur mõju üldisele mentaliteedile.
Isegi kui need riigid on nüüdseks sekulariseerunud,
on neis säilinud mälestus kristluse armulisuseõpetusest.
Neis peituv Jumala loomus tajub Piiblis peituvat
kõrget moraalisõnumit.
- Oled pööranud oma raamatutes tähelepanu ka sellele,
et Piibel ei ole kangelaslugu, sangarikirjandus,
vaid tähtsustab tavalist inimest.
- Ka see on seotud inimese Jumala-sarnasusega.
Sel juhul ei tehta enam vahet tavainimeste ja eliidi vahel.
Kreeka kultuur oli täiesti elitistlik,
kristlikus kultuuris oli tähtis roll aga kalameestel ja prostituutidel,
kes tulid Kristuse juurde ja muutusid Tema tõttu.
Nemad muutsid maailma ajalugu, mitte kuningad.
Kuningad muutusid narrideks, kui nad ei järginud tõde.
Kristuses peitunud tõde järginud lihtsad kalamehed muutsid aga
kogu maailma kultuuri, kus sündis esimesena
kestev demokraatia.
Kreeka kultuuri on raske demokraatlikuks pidada,
kuna neil kehtis orjapidamine.
Piibli realistlikkus põhjustab inimese patusust rõhutades seda,
et loob aluse inimese enesekontrollile,
mille abil loome ühiskonnas vabaduse ja korra,
kestva aluse demokraatiale.
- Teine üllatav viis Piiblit kritiseerida
on möönda, et Piiblis on mõningaid häid põhimõtteid,
kuid ajalooline pool pole tähtis.
See võib eksida ja see pole tähtis,
Piibel on vaid inspireeriv poeesia.
- See sarnaneb gnostitsistlikule mõtlemisele,
mis on täiesti võõras juudi-kristlikule mentaliteedile.
Viimane rõhutab tavalist elu, maisust, üksikuid fakte
ja on nii vastuolus mõtlemisega, kus nendest tõdedest
tehakse vaid vaimsed tõed.
Kristuse ristilöömine oli ajalooliselt kontrollitav
füüsiline sündmus - tema kätest löödi läbi naelad,
ja see on oluline ja konkreetne fakt.
Kogu evangeelium koosneb konkreetsetest faktidest,
mille baasil sündis kaasaegne loodusteadus.
See ei sündinud gnostitsistlikus mõtlemises,
kus kõik vaimne tõsteti maisest kõrgemale.
- Piiblis on tähtis ajalugu ja tavaline inimene.
Kas Piibli ajaloolise usaldusväärsuse vaidlustamine pole hämmastav
ka selles valguses, et kontrollitavate faktide puhul
on Piibel osutunud äärmiselt täpseks ja tõepäraseks raamatuks.
Apostlite teod ja Luuka evangeeliumi kirjutanud Luukas
on osutunud ajaloolistes faktides pidevalt äärmiselt täpseks.
Ometi väidetakse Piiblit ajalooliselt mitteusaldusväärseks.
- Antiikajaloolane Colin Hamer analüüsis detailselt Luuka kirjutisi
ning tõi esile 84 üksikut fakti Apostlite tegudest,
mis on ajaloos täpselt vastavalt kirjeldusele toimunud.
Võib imestada, et kui ligi 100 üksikasja puhul
on võimalik tõestada Luuka täpsust teatud ajalooetappide kirjeldamisel
ja neid oleks võimatu nii täpselt kirjeldada inimesel,
kes poleks tol ajal elanud ja olnud kõnealuste sündmuste tunnistajaks,
miks tahetakse vaidlustada sellise raamatu
ajaloolist usaldusväärsust?
Lisaks täpsetele ajaloolistele faktidele,
kirjutas Luukas ka üleloomulikest imedest.
Meie aja usk on naturalism - imesid ei saa toimuda,
Jumalat ei ole olemas.
Teadususku peidetud ja selle nimel esitletav naturalismiusk ütleb:
Hea küll, nende saja juhtumi tõepärasus on ümberlükkamatu,
kuid eksitud on kindlasti kõigis neis kohtades,
kus räägitakse asjust, mida Jumal on teinud.
- Kas üks põhjus Piibli ümberlükkamiseks on imed?
Mida ütled filosoofina -
kas imede võimalikkust saab ümber lükata?
- Selles küsimuses toetutakse tihti 18. sajandil David Hume'i poolt
esitatud klassikalisele argumendile, mille väitel on alati tõenäolisem,
et inimesed pigem usuvad ebatavaliste sündmuste toimumist,
kui et see oleks tegelikult toimunud.
See vaatenurk viib aga põhja ka empiiriliselt loodusteaduselt.
Empiiriline loodusteadus rajaneb sellel,
et teooriaid testitakse nendega vastuolus olevate
võimalike faktide otsimise abil.
Kui eitada põhimõtteliselt,
et võib eksisteerida fakte, mis on meie teooriaga vastuolus,
kaob kogu empiirilise loodusteaduse vundament.
See on täiesti teadusvastane loogika.
- Kas siin pole mitte tegemist sama probleemiga,
kui eitatakse eelmainitud sõnalist ilmutust.
Lõpuks on see maailmavaate küsimus,
kuna eitatakse Jumala olemasolu.
Kui Jumal on olemas ja loonud meid enda sarnaseks,
miks ei võiks Ta meiega rääkida?
Ma pole kunagi mõistnud väidet nagu Jumal ei võiks meiega rääkida.
Miks Ta lõi meid võimeliseks omavahel rääkima
ja üksteist mõistma, kuid Tema ei või meiega rääkida
ega juhendada raamatu kirjutamist, kus on Tema sõnum meile?
- See räägib inimese kalduvusest vasturääkivatele järeldustele.
Rääkida oskavad inimesed seletavad kõne ja sõnadega,
et Kõikvõimas Jumal ei saa rääkida.
Mina räägin ja üritan oma jutuga tõestada,
et Kõivõimas Jumal ei suuda rääkida.
See sarnaneb Dawkinsi viimases raamatus
toodud argumendile, et Jumal ei saanud luua ühtki elavat olendit,
kuid veidi hiljem väidab ta, et inimese loomine polegi nii keeruline
ja pole siis ime, et ta on iseenesest arenenud.
- Sama kehtib ka imede puhul.
Kui Jumal on loonud universumi tühjusest
ja maailm räägib meile, kui seda avatud meelel uurime,
nagu ütles endine maailmakuulus ateist Anthony Flew,
et ta järgib alati tõendeid.
Ja keskendudes maailmas ilmnevale planeeritusele,
leidis ta 80-aastasena, et see tõestab Jumala olemasolu.
Kui selline Jumal on olemas, mis takistaks Teda imet tegemast?
- Lisaks ei teadvustata siin, et kogu meie korrapärane universum
on ime - kõik ripub pidevalt juuksekarva küljes.
Kui mistahes füüsikaline tegur vähegi muutuks,
variseks kogu süsteem kokku.
Korrapärane universum on täielik ime.
Jumalal on täielik vabadus tegutseda mõnel juhul
normist erinevalt.
- Kui Jumal võib ja ongi end sõnaliselt ilmutanud
ning sõnaline ilmutus on ajalooliselt usaldusväärne -
kõikides kontrollitavates aspektides on võimalik kinnitada selle tõesust,
siis miks ei taha ma kuulda Jumala kõnet?
Kas selleks on mõnede inimeste väitel fakt,
et Piiblit lugema hakates tunnevad nad end süüdlasena?
- See võib olla tõesti asja tuum.
Miski pole inimesele raskem ja valusam möönda,
kui oma väärtegusid.
Dostojevski rääkis loo, kuidas kogunes grupp inimesi
ja kõik otsustasid rääkida oma halvima teo.
Kõik aga rääkisid hoopis oma parima teo,
leidsid sellest tillukese probleemi ja väitsid seda oma halvimaks teoks.
- Ja kui Piibel on selle suhtes armutu,
et paljastab meie kurjuse kuni viimse pinnuni
ja sisaldab pikki nimekirju meie kurjast ja patusest loomusest,
siis me ei taha seda kuulata.
Kuid nii jääb kuulmata ka äärmiselt hea uudis,
et Jumal on andnud sellele kurjusele vastuse Kristuses.
- Täpselt. Jeesus ütleski, et te ei suuda kuulata mu sõnu,
kuna räägin teile tõtt.
Kui Jeesus ilmuks meile ja hakkaks mulle kõigi kuuldes
kõiki mu pahategusid ette lugema,
ütleksin Talle: Ära räägi teistele. Ma ei taha, et kõik kuulevad.
Ja Tema muudkui jätkab ja mina lähen närvi, vihastun
ning tapan Ta.
Sel juhul maha voolav veri on sama veri,
mis mu patud andestab.
Kuna Tema annab end minu lepitusohvriks.
See on ristiusu tuum, et oleme kõik Jumalatapjad.
Inimene ei taha tunnistada,
et ta on sama suur kurjategija kui Hitler või Stalin.
- Kui aga olen valmis sellega silmitsi seisma,
kuulen ka sõnumit, et kõik on Kristuse nimes
ja veres andeks antud.
- Kui lähen läbi iseenda kohta tõe kuulmise valust,
pääsen ma vabadusse.
- Aitäh, Tapio Puolimatka, et sellest Piiblikohvikus rääkisid.
Aitäh teile, head vaatajad, et osalesite taas Piiblikohvikus.
Kui Jumal meiega Piiblis räägib, võib juhtuda,
et näeme oma süüd ja kogeme oma patusust,
kuid see viib ka maailma vabastavaima sõnumi kuulmiseni:
Kristuse surma tõttu saame andeks kõik oma patud
ja Jumal võtab meid armastuses vastu oma armu.
Õnnistatud nädalat!
Kohtumiseni taas Piiblikohvikus!
Tõlge: Monika Jaaguri