Piiblikohvik
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Jätkame huvitaval teemal Jyväskylä Ülikooli
kasvatusteooria ja -traditsiooni professori Tapio Puolimatkaga.
- Tere tulemast saatesse! - Aitäh!
- Üks teema, millest kirjutasid oma kaks aastat tagasi ilmunud raamatus
"Usk, teadus ja evolutsioon" on bioloogiliselt taandav vaatlusviis -
inimest vaadeldakse peamiselt bioloogia vaatenurgast
ja teised võimalused välistatakse,
ning kuidas see mõjutab meie arusaamist inimesest.
Sellega seostub ka teema, mida käsitled oma uusimas raamatus -
sotsiaaldarvinism, millest täna saates räägime.
Loen sinu raamatust "Usk, teadus ja evolutsioon"
mõned tippbioloogide tsitaadid inimese kohta.
Bioloog Bruce Alberts'i väitel oleme viimase kümne aasta vältel
teada saanud, et inimesed on ussidele sarnasemad, kui arvasime.
Geneetik Glenn Evans on sama meelt.
Geneetika vaatenurgast esindab uss hästi lihtsat inimest.
Teiste bioloogide meelest on inimesed suured puuviljakärbsed.
Bioloogiaprofessor Charles Zukeri väitel
ei erine me oluliselt kärbsetest.
Mõnede meelest on inimesed suured hiired.
Jane Rogers leiab lõpuks, et meie geenid sarnanevad
on 99-protsendiliselt hiirte omadega
ja meil on geene, mis võiksid moodustada saba.
Ta töötas uurimisrühmas, mis uuris hiire genoomi.
Morris Goodmani väitel on inimesed
vaid veidi parandatud versioon shimpansitest.
"Kui taustaks on materialistlik usk, et kogu inimese reaalsuse
võib taandada mateeria omadustele, tuleb esile järgmisi nägemusi."
Tsiteerid siin Westi 2007. aastal ilmunud raamatut.
"Sümfooniast saadud nauding ei ole midagi muud
kui sisekõrva rakkude teostatav mehaanilise energia muutmine
elektrisignaaliks."
See on siis sümfoonia kuulamine.
"Moraali suhtes on ta vaid
paljunemise eesmärki teeniv mutatsioon.
Su rõõm, kurbus, isikutaju ja vaba tahte kogemused
ei ole tegelikult midagi muud kui närvirakkude
ja nendega seotud molekulide käitumine.
Mateeria on ainus, mis on olemas.
Inimmeel, hing ja Jumal on vaid sõnad,
mis väljendavad närvirakkude imelist mitmekesisust".
Nii ütles West.
Kui palju sotsiaaldarvinismi tänapäeva maailmas veel esineb?
- Bioloogiliselt taandav lähenemisviis
pääses Lääne kultuuris mõjule
Kristuse evangeeliumi võimu nõrgenedes.
Kristuse kultuuriline jõud on selles, et Ta toob võrdselt esile
inimese dimensioonide erinevad tähendused.
Kristus teeb ühtmoodi mõistetavaks inimese arukuse, moraali,
bioloogilise tervise tähenduse, esteetiliste kogemuste tähenduse -
need kõik räägivad midagi Jumala sarnasusest inimeses.
Ateistliku darvinismi maad võttes 19. sajandi lõpus
hakkas murenema usk sellesse,
et inimene on loodud Jumala sarnaseks.
See on asja tuum.
Vastasseis: kas inimene on Jumala sarnane olend,
kelles on kogu Jumalat peegeldav potensiaal -
Jumala armastus, Jumala tarkus, Jumala elu, Jumala ilu jne,
või on inimene vaid mingi mateeria vormi saavutanud ürgsupp?
- Keeruline kärbes.
- Just. Elame sellise kultuurilise kompositsiooni keskel.
On raske öelda, kas keegi usub üdini,
et oleme vaid keerulised ussid?
Kas ükski inimene saab lõplikult eitada
oma sisimas olevat tunnistust?
- Sellest, et ta on loodud ja disainitud? - Täpselt.
- Kas Darwin ise oli ka sotsiaaldarvinist?
- Tänapäeval üldiselt eitatakse, et ta oleks olnud sotsiaaldarvinist.
Kui analüüsime Darwini raamatut liikide kujunemisest
ja veel enamgi, tema raamatut inimese põlvnemisest,
näeme seal sotsiaaldarvinismi peamisi põhimõtteid.
Sotsiaaldarvinism põhineb mõtlemisel, et eluslooduses toimub varieerumine
ja võideldakse väheste ressursside eest;
olelusvõitluses jäävad ellu sobivamad,
nõrgad hävivad ja selle protsessi tulemusena
toimub vähehaaval bioloogiline evolutsioon.
Bioloogilise evolutsiooni tuumaks on loodusliku valiku mõte,
mille järgi edukad organismid jäävad ellu ja nõrgad hävinevad.
Just sellel põhinebki bioloogiline areng.
Darwin uskus sellesse ja püüdis selle põhjal seletada
kõiki inimlikkuse omadusi.
Seega oli Darwin üks sotsiaaldarvinismi peaarhitekte.
- Täna püütakse eitada ka seda, et need karmid järeldused
lähtuvad just Darwinist. Mida arvad selle kohta?
- Kui mõtleme sotsiaaldarvinismi teooriale,
on karmid järeldused seda tüüpi, ja Darwin isegi mõtles,
et eluslooduses hävitab loodus nõrgemad.
Kristuse evangeeliumi põhjal sündinud kultuuris
on üks suuremaid väärtusi hoolitseda nõrgemate eest.
Vähekindlustatute, vigaste ja nõrkade aitamine
ning heategevus sõdib mingil määral loodusliku valiku loogika vastu,
kuna nii saavad järglasi ka nõrgad.
Sel juhul viib nõrkade paljunemisvõimalus
inimese bioloogilisele degenereerumisele.
Kui inimest vaadeldakse bioloogilise olendina,
tahetakse sellest tegurist vabaneda.
Darwin ise ei pooldanud tugevat tõuaretust.
Tugev tõuaretus tähendab teadlikku nõrkade hävitamist
või nende paljunemisvõime kaotamist nende steriliseerimise
või millegi sellise teel.
Darwin pooldas ehk nõrgemat tõuaretust.
Ta soovis, et neil oleks väiksem kalduvus paljuneda.
Ta nägi selles probleemi.
- Üks, kes ei pooldanud nõrka, vaid väga jõulist tõuaretust,
oli Adolf Hitler.
- Täpselt. Mis ongi viinud selleni, et sotsiaaldarvinism
on saanud väga halva maine.
Kuni 2. Maailmasõjani oli sotsiaaldarvinism väga tugev
ning 19. sajandi lõpus ja 20. algul oli tõuaretuse mõte valitsev trend.
Hitler oli kahtlemata sotsiaaldarvinist.
Tema meelest tähendas rahvuslik sotsialism seda,
et ühiskonnas tuleb taaskehtestada looduse valik,
vastasel juhul aaria rass ei saa areneda
ja võib hävineda võitluses mõne võitleva rassiga.
Tõuaretus tähendas tema vaatenurgast seda,
et invaliididest laste vanemaile saadeti kiri,
et nende lapsed pannakse asutustesse, kus nende eest hoolitsetakse
teaduse viimaseimate avastuste abil.
Lapsed saadetigi neisse asutustesse, kuid tegelikult nad kas
külmetati või näljutati surnuks, või mürgitati aeglaselt,
nii et nende vägivaldset surma ei olnud võimalik kindlaks teha.
Seejärel nad põletati ja vanemaile saadeti kiri,
et teie laps on surnud äkkepideemia tõttu
ja surnukeha tuli koheselt hävitada.
Nii hävitati vigaseid lapsi.
Vigaste täiskasvanute jaoks oli 28 gaasikambritega raviasutust
ja nemad tapeti seal.
Samuti oli olemas tohutu steriliseerimisprogramm.
See oli kindlasti väga rassistlik programm,
kuna selles oli juurdunud mõte kõrgematest rassidest.
Alamaid rasse hävitati.
- Siinkohal meenub müüt, nagu oleks kristlus ajaloo vältel
põhjustanud massihukkamisi, mõrvu ja sõdu ja kurjust.
Tegelikult oli Hitleri hirmutööde aluseks puhtalt ateistlik mõte,
et kõik sünnib iseenesest mittejuhitava evolutsiooni tulemusel.
- See oli aluseks ka marksismis Stalini hirmutegudele,
kuna nende meelest on inimesed vaid mateeria.
Üksikisik on väärtusetu, tähtis on vaid kollektiivne ajalugu.
Väga tähtis tegur on see, et seda kõike ei tehtud
üksnes ateisimi, vaid teaduse nimel.
Sotsiaaldarvinismi peeti tolle aja teaduse valitsevaks teooriaks.
Kristlikku kriitikat selle vastu peeti religioosselt eelarvamuslikuks
subjektiivseks mõtlemiseks.
Natsid leidsid oma programmile tuge tolleaegseis Euroopa tippülikoolides
valitsenud teooriast, mida propageeriti
neutraalse teadusuuringu tulemusena, mitte ateistlikuna.
Seda propageeriti teadusena -
teadus õpetab, et inimene on väikeste mutatsioonide haaval
loomast arenenud ja looduslik valik on protsess,
mille kaudu toimub bioloogiline areng.
Teaduslik maailmavaade nõuab, et ühiskonnas kehtestataks
looduslik valik, kuna see on kõigile kasulik.
See loogika riietati armulistesse fraasidesse
nagu: "Vigasena ei ole elu elamist väärt."
Kui me nad elimineerime, on sellest neilgi kasu.
See kõik rüütati teaduse ja humaansuse nõuetesse.
Vigaste laste mõrvamine olevat humaanne.
- Siit tekib kaks järeldust.
On äärmiselt tähtis, et teadus alistataks igal ajal kriitikale.
Miski pole ohtlikum kui teadus, mis teenib mingit ideoloogiat,
kui asju tehakse teaduslikkuse nimel.
Teine järeldus on see, et akadeemiline kraad ei taga
inimese moraalset käitumist, kuna Hitleri eriüksuste juhid
olid ülikoolikraadiga isikud.
Tema asutustes teenisid "teadlased",
kes neid hirmutegusid ellu viisid.
- Täpselt.
Teaduse neutraalsus on müüt.
Üritan näidata, et sotsiaaldarvinismi näide
viitab selgelt teaduse seotusele religioossusega.
Kui teadus eraldub Kristusest, ei suuda see vältida
inimese suhtes ülekohtuseks muutumist.
Maailmaajalugu ei tunne teadusele teist lähtekohta,
mis säilitaks teaduse tollele omastes piirides
ja säilitaks tasakaalu teadusliku teabe,
bioloogilise, füüsikalise ja psühholoogilise teabe vahel
ja inimese kõige kesksemate dimensioonide vahel.
Sotsiaaldarvinismis saab ilmsiks loogika,
nagu tahaks me aretada bioloogiliselt arenenud mõrvareid.
Kui tahame mõrva kaudu edendada bioloogilist arengut,
mis on selle tagajärjeks?
Tasakaal variseb kokku.
16. sajandi Euroopas oli see veel paigas,
kuna Kristuse evangeeliumil oli niivõrd keskne koht.
Ka siis usuti faktide, teaduse ja mõistuse tähendusse,
kuid sellest kõrgemal asus kogu aeg Kristuse halastav armastus
ja kohustus hoolitseda nõrgemate eest.
Selle erinevuse pooldamine arendab ka mõistuslikult.
Mis toimub totalitaarühiskondades?
Esiteks tapetakse vigased, teisitimõtlejad
ja seejärel ka kamraadid. Stalin tegi nii.
Lõpuks tappis ta ka oma parteikaaslased.
- Rassism oli samuti üks sotsiaaldarvinimsi tagajärg.
- Täpselt.
Kuna rassid on variatsioonid, -
darvinistliku mõtlemise järgi tekivad erinevad variandid,
mis võistlevad omavahel ressursside eest.
Loodusliku valiku tulemusena tugevam võidab
ja nõrgem kaotab.
Tugevam on bioloogiliselt arenenum ja nõrkade hävitamisega
saavutab see oma järglastele eluruumi.
Rassism on siia sisse ehitatud.
Kui võtame võrdluseks väite, et inimene on loodud Jumala sarnaseks,
ei tähenda mingid omadused mitte midagi.
Isegi kui sa oleksid mõistuslikult alaarenenud,
oled vähemalt sama väärtuslik kui Einstein,
ehk isegi väärtuslikum.
Sa oled sama väärtuslik.
Sel juhul inimesi ei liigitata.
See on kogu Kristuse armastuse ja evangeeliumi tuum.
Jumala armastus annab väärtuse.
Kui hakkame aga liigitama ja leiame kelleltki omadusi,
mis annavad neile loodusliku valiku võitluses edumaa
ja edendavad bioloogilist arengut.
Kui rassid on võitlevad variandid, on tugevamal rassil õigus
nõrgemad hävitada.
Kui meenutada Tasmaanias toimunut, kus valged tapsid armutult
tasmaanlasi, väitis üks sotsiaaldarvinist,
et see on vaid paleontoloogiline saatus -
tugevam võidab nõrgema
ja inimkonna areng seisab alati surnukehade kuhjal.
John Gray sõnul käib massimõrv arengu juurde.
See on loodusliku valiku loogikasse sisse ehitatud.
Ei ole arengut ilma nõrkade hävitamiseta tugevate poolt.
- On alati tähtis küsida, millised on teadlaste
ja teiste mõtlejate lähtekohad?
Milline väärtussüsteem neid juhib,
kuna keegi ei tegutse vaakumis.
- Seetõttu viib kaasaegne metodoloogiline naturalism,
mis on totalitaarne idee ja aktsepteerib teaduse aluseks
vaid üht naturalistlikku usku, moonutusteni.
Kristlastena pooldame selle asemel dialoogilist pluralismi
ehk seda, et iga inimene on religioosne olend
ja võtab looduse faktidega seos seisukoha Jumala suhtes,
kuna see asetab kõik raamistikku.
Kui sa ei eelda, et kõige taga on Looja,
võtad sa seisukoha Jumala suhtes.
- Inimene võib seda ka vahetada.
Viimasel ajalgi on näiteid, et uute teaduslike faktide valguses
jõuab inimene järeldusele,
et need tunnistavad vaieldamatult Jumalast.
- Täpselt nii.
Näiteks Anthony Flew on näide ühest viimaste aegade
märkimisväärseimast ateistist- filosoofist,
kellele DNA geneetilise koodi avastamine näitas,
et seda pole võimalik seletada ilma Jumalata.
Ateistlik filosoof Thomas Nagel möönab,
et ateism on sama religioosne oletus kui ka teism ehk usk Jumalasse.
Inimene on alati religioosne olend, ka teadust tehes.
Oletus neutraalsest teadusest on illusioon sellest,
et võiksime teada kõike samamoodi nagu Jumal.
Vaid kõiketeadev olend suudab infot hankides neutraalne olla.
Piiratud olend on alati religioosne.
Tal on mingid põhiveendumused, mille valguses ta tõlgendab fakte.
Meil pole teavet kõiksusest,
kuid meil peab olema selle kohta oletus.
- Mainitud Anthony Flew puhul on huvitav,
et ta kirjutas kogu maailmas õpikutena kasutatud raamatuid,
kus ta kaitses ateismi ainsa teadusliku, mõistliku
ja tõepärase võimalusena.
Pärast teistiks saamist, kui ta usub,
et kõige taga on Jumal, Looja, ütles ta oma pöördumise kohta,
et on alati järginud tõendeid sinna, kuhu need juhatavad.
Nüüd tunnistab ta, et maailma peenreguleerimise tõendite
ja raku ehituse valguses pidi ta möönma,
et see on disainitud ja selle taga peab olema disainer.
Ta on jälginud neid tõendeid.
Inimesel on tihti raske pöörduda.
Flew oli üle 80 aasta vana, kui ta sellele järeldusele jõudis.
Tõendid on kogu aeg olemas olnud.
See on ilmselt dramaatiline protsess.
Kuidas sa seda kasvatusteaduse professorina näed?
Kui tihti seda juhtub ja kui suur protsess on inimesele
oma nägemuste vahetamine ja olla avatud faktidele?
- Probleem on selles, et inimeses on nii palju erinevaid dimensioone.
Sotsiaaldarvinismi taoline mõte ehitab kõik
mingile mateeria mõiste alusele
ja ühtlustab selelga inimese mõtlemist
ning loob turvatunnet, et Jumalat ei ole olemas.
Küsimus Jumala olemasolust on inimese elus äärmiselt oluline.
Kui Jumal on olemas ja pean Temale vastust andma,
olen ma pidevalt olukorras, kus pean Temaga arvestama.
- Coram Deo - elan pidevalt Jumala ees, nagu ütles Luther.
- See teeb inimese haavatavaks.
Seepärast püüab inimene pidevalt tõrjuda eemale mõtet Jumalast.
Selles mõttes on muutus väga raske.
Kui vaadata, kuidas teadlased tõlgendavad fakte pidevalt nii,
et Jumalat ei või isegi mainida.
Jerry Cohen ütleb, et pärast Darwinit
on mõte Jumalast igaveseks arutelust kõrvaldatud.
Siin on huvitav sõna 'igaveseks'.
Ta tahab, et see oleks lõplik, et keegi ei saaks enam kunagi
Jumalat areenile tuua,
kuna Darwin kirjutas looduslikust valikust.
- Eriliselt hämmastav on tema väide selle valguses,
et elame just praegu ajal, kui tippteaduse kaudu tuleb esile
seninägematu hulk asju, mis viitavad planeeritusele
ja Loojale.
Öelda sellisel ajal, et Jumal on igaveseks kõrvaldatud,
kas see ei tunnista mitte suletud meelest,
mis pole faktidele avatud?
- Jah. Ja teine tähtis vaatenurk on moraalne vaatenurk,
mis sotsiaaldarvinismis esile tuleb.
Kui uurime sotsiaaldarvinismi ajalugu
ja näeme, millised tagajärjed olid sellel,
kui kultuuris hakati loobuma Kristuse evangeeliumist,
nägime et see viis tohutu moraalse katastroofini.
Uusateistid teritavad ometi pidevalt teisi,
vähemolulisi katastroofe.
Nad ei maini kommunismi 100 miljonit ohvrit,
nad ei räägi sotsiaaldarvinismi ohvritest.
Neid poleks nagu olemas, kuna need kõik tunnistaksid,
et ilma Kristuseta muutume me barbariteks.
- Kristuse tähendus on nii kultuuri, teaduse
kui üksikisiku jaoks mõõtmatu.
- Kristuse tähtsus on selles, et Kristuse evangeeliumi valguses
julgeb inimene seista silmitsi oma patususega.
Patuga kohtumine on väga tähtis.
Teadlased tahavad tegutseda puhta teaduse põhjal
ja nad ei teadvusta oma kurjust.
Kui inimesele Kristuse lunastustööd ei pakuta,
ei suuda ta oma tumedaid pooli näha
ja need hakkavad valitsema meid ja terveid ühiskondi.
Võime hakata korraldama massimõrvu arengu nimel.
- Käsitled neid ja paljusid teisi asju
oma värskeimas raamatus "Teadusarutelu avatuse test".
Aitäh, Tapio Puolimatka, saatesse tulemast!
- Aitäh.
- Aitäh teile, head Piiblikohviku vaatajad.
Jätkame neil teemadel taas tulevikus.
On hea meeles pidada, et Kristuse tähendus on mõõtmatu
nii kultuuri, teaduse kui eelkõige igaühe jaoks meist.
Õnnistatud nädalat!
Kohtume taas Piiblikohvikus!
Tõlge: Monika Jaaguri