PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna räägime teemal, mis võib kõlada keeruliselt -
gnostitsismist. Kuid selgitame, milles asi.
Külas on Tapio Puolimatka. Tere tulemast! - Aitäh.
Oled varemgi tihti saates käinud, kuid viimasest korrast on juba kaua.
Oled riigiteaduse ja kasvatusteaduse doktor
ning töötad kasvastusteooria ja -traditsiooni professorina
Jyväskylä Ülikoolis.
Üks asi, millele oled viimastel aastatel palju aega pühendanud,
on see, mille keskel me kõik elame ehk seksuaalrevolutsioon,
mis üha kasvab. Ja sinu viimane raamat räägib,
mis on seksuaalrevolutsiooni religioossed juured.
Sellega seoses see gnostitsism ilmnebki,
mida algul mainisin ja mis on veidi keerukas sõna.
Hakkame seda lähemalt vaatama.
Loen Johannese evangeeliumist ühe koha siit algusest,
kus Johannes kirjutab:
"Alguses oli Sõna ja Sõna oli Jumala juures
ja Sõna oli Jumal. Seesama oli alguses Jumala juures.
Kõik on tekkinud tema läbi
ja ilma temata ei ole tekkinud midagi.
Mis on tekkinud tema kaudu, oli elu, ja elu oli inimeste valgus.
Ja valgus paistab pimeduses, ja pimedus ei ole seda omaks võtnud."
See tekst on gnostitsismi vastu,
sest siin on Jumal ja Sõna
ning salmis 14 saab Ta lihaks.
Igavene Jumal saab lihaks.
Miks see tõde, mida nimetatakse inkarnatsiooniks, lihakssaamiseks,
on kristluses nii tähtis?
Ja kuidas see seletab gnostitsismi olemust?
Johannese evangeeliumis on idee selles,
et Jumal on loonud inimese oma näo järele
ning Jumal ja kolmainu teine isik on igavene Sõna
ehk Logos.
Inimese olemus ehk vaim hing ja ihu
on Jumala plaani väljendus.
Need peaksid omavahel terviklikus suhtes olema.
Gnostitsismi järgi on kogu aineline maailm suur eksitus.
Inimese hing on otsekui loomata säde jumalusest endast.
Inimese sisim olemus pole loodud,
vaid see on Jumalast tärganud säde,
mis on jäänud ihu vangiks
ning ihu ja kogu aineline maailm on pahatahtliku looja looming.
Looja on pahatahtlik.
Seksuaalrevolutsiooni puhul võiks tuua näite transmõtlemisest,
kus inimene võib arvata, et on vangis vales ihus,
et on sünnitud valesse kehasse.
Kogu mõte sellest,
kas inimene võib sündida vales kehas,
on evangeeliumisõnumis välistatud.
Jumal saab inimeseks ja näitab,
et kogu jumalikkus võib saada terviklikuks inimeseks.
Sellega on seotud mõte, et kui toosama Johannes
kirjutab oma kirja, siis räägib ta sellest,
et kui seda eitatakse - ta kasutab nii karmi sõnastust ...
Esmalt ütleb ta õigemini: "Mida me oleme kuulnud,
mida me oleme oma silmaga näinud, mida me oleme vaadelnud
ja mida meie käed on katsunud - seda me kuulutame Elu Sõnast."
Ta räägib sellest, et Jeesus sai konkreetselt inimeseks.
Kolmainu teine isik sai inimeseks, nagu ütlesid.
Siis ütleb ta, et kui seda eitatakse ...
"Kes on valetaja? Eks ju see, kes salgab, et Jeesus on Kristus.
Antikristus on see, kes salgab Isa ja Poega."
Kui kristluses salatakse,
et Jeesus on tõeline inimene,
et Jumal sai tõeliseks inimeseks.
siis eitad sa kogu kristlust, sest see ihulikkus on niivõrd tähtis.
Ütled, et ka meie ja meie olemuse puhul
on tähtis ihulikkus.
Tähtis on ihu ja vaimu vaheline terviklikkus
ja see, et ihu seatud piirid on head.
Näiteks sugu, mida meie ajas nüüd piiravaks peetakse.
Sugude erinevusele ehituvat naise ja mehe abielu
ning seksuaalsust selle osana kogetakse tihti piiranguna.
Kuid loomise mõte on selles,
et Jumala loomistööst lähtuvad piirid on head.
Kui neid piire rikume, rikume ka ennast.
Selle taga on kõikvõimsa ja kõiketeadva Jumala tarkus.
Looja tarkus.
Kas gnostitsismis aetakse see segamini
meheks ja naiseksolemise ja ihu halvustamisega?
Gnostitsism oli Lähis-Ida iidsete usundite väljendus.
Eriti näiteks Babüloonia usund, mis liikus hellenistlikku maailma
ja seal mõju avaldas.
Kõigile on omane
määratleda inimese probleemi kuidagi ontoloogiliselt.
See on seotud tegelikkuse struktuuriga.
Kui inimeses on jumalik säde, mis on osa jumalusest,
siis selles suhtes pürgib inimene vaid sellest ihulikkusest vabanema
ja jumalikkusega ühinema.
Ja jumaluses pole midagi ...
Sooline erinevus on osa ainelisest maailmast,
mis olevat halb. Halb ja negatiivne maailm.
Kuna paganausus kaotatakse loodu ja Looja vaheline erinevus,
sest jumalik säde on inimeses
ja kõik maailmas toimuv halb tuleb sellest,
et oleme lahus oma jumaluse terviklikkusest.
Kuid kristluse järgi lähtub kõik halb pattulangemisest.
Paganluses ja ka gnostitsismis on pattulangemine aga
üksnes piirangute tekitatud ahistus.
Ja kui piirangud eemaldada, laheneb inimese probleem.
See toob meid tänapäeva, sest tänapäeval on sõnum just see,
et nn vanad soolised piirangud
ja muud seksuaalelu piirangud on kurjast.
Need piiravad inimese headust
ning hea kogemuse
ja mõnusa elu esiletulemist.
Seepärast püütaksegi inimese mis tahes pattu
seletada millegagi,
mis johtub mingist loomulikust takistusest
või mingite looduslike mõjude tõttu, ilma süütundeta.
Sest kultuuris, kus puudub Kristuse vereohver,
pole andeksandmist.
Andeksandmine pole see, mida inimese süda tunnistab.
Seepärast räägitaksegi lugusid, et inimene ei suuda
oma sekskuaalkäitumise suhtes midagi ette võtta.
Ja nii peavad kõik erinevad seksuaalkäitumise vormid
olema võrdselt head, kuna nad on kõik sama loomulikud.
Sest kõikjal looduses esineb ju igasuguseid asju.
Kui luuakse olukord, et kõik on aktsepteeritav,
siis probleemid lahenevad,
sest kõik probleemid lähtuvat üksnes diskrimineerimisest;
neist piirangutest.
Evangeelium räägib pimedusest,
mille keskel särab valgus
ja pimedus pole seda vastu võtnud.
Ja see pimedus johtub patust,
ning sellele pole muud lahendust peale Kristuse vereohvri.
Kui vaadata Vana Testamenti,
siis selle mõte ja kogu süžee, kuigi seal on moraaliõpetus,
ja kui vaatame näiteks Moosese seadust,
esineb seal kõikjal ohvreid.
On erinevaid ohvreid - põletusohver, roaohver,
rahuohver ja kõiksugu muud, mis rõhutavad Kristuse töö eri tahke.
Ja kuidas templis tuli altarile verd pritsida,
et pääseda osadusse püha Jumalaga.
Jeesus ütleski, et juba Mooses rääkis Temast.
"Kui usuksite Moosest, usuksite ka mind."
Judaism oli juba Jeesuse ajal võõrandunud
Moosese ohvrimõtlemisest.
Ehk et eksisteerib lepitusohver,
mis on ohverdatud meie pattude lepitamiseks.
Lepitusohvri tõttu võin seda vaadata ja aktsepteerida, et olen süüdi,
sest pean vastu, kuna mul on andestus.
Kuna meie ajas lepitusohvrit enam pole,
ei suudeta ka aktsepteerida süütunnet ja see püütakse minema seletada.
Samuti kõik, mis tekitab vähimatki süütunnet, on kurjast.
Jah. Mõeldakse,
et naudingu vabastamine ja piiride kaotamine loob paradiisi.
Sest see oli asja tuumaks
Nii Babüloonia usundis, Kaanani usus ja Rooma riigi usundis,
kuid Babüloonia usk juhtis seda kõike,
mis ilmnes ka ühe gnostitsismi alusmõttena.
Nende jumalateenistuse olemuseks oli piiride kaotamine.
Ihu võib hävitada kas askeesi või seksuaalse lõbujanu kaudu.
Mõlemal moel pääseb jumalik säde vabadusse.
Siin näeb ka erinevust ratsionaalse mõtlemise suhtes.
Kui mõelda,
siis idamaine ja kristlik mediteerimine on kaks ise asja.
Idamaine mediteerimine tähendab mingi mantra kordamist.
Oma meele tühjendamist.
Kristlik mediteerimine tähendab Sõnale keskendumist.
Jumal kõnetab sind Sõna kaudu.
Püha Vaim ei solva kunagi inimese ratsionaalset mõtlemist,
nii et nõutaks selle passiivseks muutmist,
vaid Ta aktiveerib seda,
kui mõtleme Sõnale, millest kõik on lähtunud ja kust kõik avaneb.
Nende kahe põhjal tekivad Läänes ja Idas täiesti erinevad kultuurid.
See teema viib meid kristluse olemuse juurde.
Kuidas kommenteeriksid seda, mida olen tihti märganud,
et kui täna räägitakse inimesest ja tema seksuaalsusest või muust,
siis kristlasedki eksivad tihti selles,
et räägivad inimesest üksnes looduna.
Ta ongi loodud, kuid nad ei räägi temast langenuna.
Inimest ei vaadata langenuna, vaid üksnes ühest vaatenurgast,
et ta on loodud, ja öeldakse, et kõik, mis on olemas, on hea.
Sest kõik lähtub loomisest.
Unustatakse, et kuigi Jumal lõi kõik, siis langemine mõjutas kõike.
Langemine jääb tänapäeva mõtlemisest välja.
See johtub kindlasti sellest,
et Kristuse asendus- ja lepitusohver pole keskmes.
Sest see ongi see tegelik komistus.
Jeesus ütles: "Kui te ei söö minu liha ega joo minu verd, pole teil päästet."
Paljud juudid solvusid selle peale.
Ja see oli loomulik, sest juutidel on vere söömine keelatud.
Veresöömine oli keelatud just rõhutamaks,
et kord saabub Messias, kelle veri lepitab patud.
See on Messia tõeline missioon.
Kui see pole keskmes,
muutub kogu kristlus paganluseks ja gnostitsismiks,
nagu praegu toimub.
Kuna ilma selleta ei suuda me mõista pattu.
- Kui pole lepitust.
Ilma selleta ei julge me pattu näha.
Kui kõike seletatakse sellega,
nagu kommunismiski, mille juured on samuti gnostitsismis,
et inimene on hea ja tingimused teevad temast halva,
siis ühiskonna struktuuri eemaldades muutub inimene heaks.
See on viinud saja miljoni inimese surmani.
Kui loome utopistliku usu inimese headusse,
puudub kõik see realism, mille toob kristlus,
nii et julgeme näkku vaadata ebameeldivatele faktidele.
Sest meil on vastus Kristuse veres.
Rõhutad oma raamatus
"Seksuaalrevolutsiooni religioossed juured"
muuhulgas sedagi, et kui meil on illusioon,
et näiteks seksuaalsuse vallas on kõik hea,
ja ainus halb asi on üldse mingid piirangud
või mingi jagamine meesolemiseks ja naisolemiseks,
vaid et kõik on hea,
siis pääseme ideaalolukorda, kus kõik on imeline ja hea.
Siis on vastasteks ja halbadeks vaid need,
kes räägivad mingitest piiridest ja enda maha salgamisest
ning mingite piirangute seadmisest
ja sellest, et mingi seksuaalsuse vorm oleks mõnest teisest parem
ning et neis valdkondades üldse mingi hea ja halb olemas on.
Peame mõistma erinevate suundadega ideaale.
Natsism, kommunism, roheline ideoloogia,
islamism, gnostitsism, Babüloonia usund,
eksistentsialism ja materialistlik evolutsioon -
nende kõige tuumaks
on sama õpetus sellest,
et kui vabastame inimese pärssivatest tõketest iharusse,
saabub paradiis.
Muidugi öeldakse kõigis õpetustes, et kõiki ei saa vabastada,
sest kui lood sellise iharusõpetuse, nõuab see alati mingit orjaklassi,
kelle seljast nahk võtta.
Natsid vabastasid seksuaalselt aarialastest mehed.
Nende jaoks soovitati polügaamiat, et aaria rass kasvaks.
Nad värbasid teiste rahvaste seast
siniste silmadega blonde naisi
Lebensborni beebivabrikuisse, kus neid vägistati,
et nii miljoneid uusi aarialasi toota.
Aga see ei jõudnud väga kaugele lühikese aja tõttu.
Samamoodi on ka islamismis.
Sealgi luuakse džihadistidele iharuse paradiis.
Pühas sõjas osalejatel on õigus võtta nii palju seksiorje kui tahetakse.
Orjade suhtes on neil täielik seksuaalne vabadus
ja naistel pole mingeid õigusi.
Samal kombel
on piiramatu seksuaalsus ka Babüloonia usundis.
Ja ka kommunismis. - Seegi vabastas seksuaalsuse.
Samuti oli ka gnostitsismis liiderdav haru,
kelle väitel saab inimene päästetud pärast kõigi patuste tegude tegemist.
Lähtekohaks on:
"Te saate Jumala sarnaseks, tundes head ja kurja."
Et tunda head ja kurja,
pean tundma kogu kurjust ja kõiki patte.
Toosama gnostitsistlik mõte
esineb kõigis neis vägagi erinevates õpetustes.
Kas toosama joon ei esinenud mitte ka Prantsuse revolutsioonis?
Jah. Jäi mainimata,
et gnostitsism lähtub sõnast 'gnosis' ehk teadmine.
Valgustusaja ideeks oli mõte sellest, et teadmine päästab.
Päästab teadmine, mitte Kristuse lepitusohver.
Me ei vaja muud kui teadmist, kuna oleme head.
Ehk teadmisi järgides tuleb pääste.
Kuid Kristuse lepitusohvri mõte on selles,
et kuigi meil on teadmine, tahame teha kurja
ja seepärast vajamegi Päästjat.
Prantsuse revolutsioonis teostunud valgustusaja idee
põhines suurushullustusel,
mille järgi inimene võib oma teadmiste kaudu end ise päästa.
Prantsuse revolutsiooni keskmes on markiis de Sade'i,
ühe Prantsuse revolutsiooni ideoloogi mõtted
seksuaalsete piirangute kadumisest.
Ja kõikide mainitud ideoloogiate elluviimine
viis selleni, et see tõi tohutut kannatust.
Jah. Alati eksisteerib ohvriklass.
Kui anda džihadistile täielik vabadus seksuaalseks himuruseks,
ei saa vangistatud naistel mingeid õigusi olla.
Nad on sinu täielikud seksiorjad.
Samamoodi on ka naise ja mehe vahelise abielu kaotamisega,
mis kaitseb last ...
Nagu tehti Prantsuse revolutsioonis ja kommunismi algaastail.
Bolševismi ajal.
Jah, sel juhul jääb kaitseta nõrgim.
Enamasti on kannatajaks laps, teisena tuleb naine.
Siis käib kõik tugevama tingimustel.
Kui Jumal on need struktuurid loonud, pole need vangla,
vaid hoiavad ära kellelegi vangla loomise.
Praegu ju luuakse vanglaid. Tugevad loovad vanglaid nõrkadele.
Prantsuse revolutsiooni tulemuseks
oli tohutu hulk isata-emata tänavalapsi.
Jah. See tuli veel rohkem esile bolševike revolutsioonis,
mille tulemusel tekkis hinnanguliselt isegi 7 miljonit tänavalast.
Ca 80 % neist elatus prostitutsioonist
ja varastamisest.
Nad levitasid suguhaigusi ja neid kasutati seksuaalselt ära.
Ja nende seast värvati Punaarmeesse tundetuid sõdureid
koonduslaagrite valvuriteks.
Kuna nad olid isata, olid nad täiesti ustavad mingile juhile,
kes nad armeesse või vangilaagri valvuriks võtsid.
On huvitav, et kui meie ajale mõelda,
siis muidugi öeldakse:
"Me ju kõik mööname, et need olid kohutavad teod.
Aga kui nüüd perestruktuuri lõhume,
ei vii see samade tulemusteni."
Võetakse suur risk, kui mõelda, et ajaloost saab näidata,
et perekonna lõhkumine on viinud kohutavate kannatusteni.
Nüüd väidetakse, et enam seda ei juhtu.
Sel juhul johtub see sellest,
et meie aeg tõrjub oma teadvusest
meie pideva massimõrvamise sündimata laste kallal
kõigis tsiviliseeritud riikides.
Mõte on selles, et väljaspool abielu, kui naised on kaitsmata olukorras,
on kiusatus aborti teha palju suurem.
Abordiprotsent on palju kõrgem naiste seas, kes pole abielus.
Lapse kasvatamine nõuab palju.
Kui abielu lõhutakse,
lammutatakse turvaraamistik, kus naised julgevad lapsi sünnitada,
mis viibki selleni, et need lapsed tapetakse.
Ja siis hakatakse seletama, et nad pole inimesed,
nagu natsid seletasid, et juudid pole inimesed.
Massimõrva korral oleme alati sunnitud ütlema,
et me ei tapa inimesi.
Selle tulemusel jäetakse surema
elusalt sündinud aborteeritud lapsed.
Osa hilises faasis aborteeritud lastest sünnib elavaina.
Need jäetakse surema.
On huvitav,
et ütled oma raamatus,
et alles siis, kui keskmeks saab Kristuse rist,
ning eksisteerib andeksandmine ja lepitus Jeesuse ristisurma tõttu,
võib realistlikult silma vaadata kõigele kurjusele ja väärale.
Ongi huvitav, millistest joontest täna natsismi otsitakse -
täiesti pinnapealsetest asjadest.
Aga see, kuidas kohtleme sündimata lapsi
ja ka aborteeritud elavana sündivaid lapsi,
ei olevat midagi erilist, millest peaks rääkima.
Kas on nii, et alles siis, kui nähakse väära realistlikult,
kuid on ka Kristuse lepitustöö, saab sellest rääkida?
Siis julgeme tunnistada, et oleme kõik kurjategijad.
See on kollektiivne süü. Piibel ütleb,
et iga süütu verevalamises mõne rahva seas on süüdi kõik.
Selles on süüdi kõik.
Selles, et laseme sel sekkumata jätkuda.
Aitäh, professpr Tapio Puolimatka, et tulid neist asjust rääkima.
Ja aitäh raamatu eest
"Seksuaalrevolutsiooni religioossed juured".
Kui tahad mõista meie aega ning seda, millest see kõik johtub
ja kust need väga erilised ideoloogiad lähtuvad,
loe Tapio uut raamatut.
Aitäh. Pidagem meeles,
et võime vaadata oma patuloomust realistlikult,
kui teame, et Kristus on selle ristil lepitanud.
Õnnistatud nädalat! Kohtume nädala pärast Piiblikohvikus!
Olen Leif Nummela ja teen Piiblikohviku saadet.
Kui kristlikud telesaated on sind õnnistanud,
kas kaaluksid selle teletöö toetamist?
Võid näiteks helistada TV7 Eesti annetustelefonil 900 1777.
Kõne hind on 7 euri.
Võid teha ka ülekande ekraanilolevate või Eesti kanalite kaudu.
Õnnistatud nädalat!
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri