PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna on mul külas Marko Huhtala. Tere tulemast! - Aitäh.
Oled pastor, nagu näha,
ja oled ka kodugrupivõrgu tegevjuht.
Räägi sellest lühidalt.
Tuttavam nimi on ehk Võrgustik.
Oleme seda aja jooksul lühendanud.
Oleme jumalateenimiskogukond Helsingis, mida kutsume
Jumalateenimiskogukonnaks Munkkinieme südames.
Tänapäevase julgusega võiks ehk öelda, et oleme kogudus,
kuid seda Luteri Kiriku sees.
Minu töö on seda edasi juhtida.
Kogukonna ülesanne on mind järgi vedada.
Enne seda osalesid meie kirikus aktiivselt
vaimse uuenemise liikumises. - Jah.
Kuidas väljendaksid seda, et kui Pühast Vaimust rääkida,
siis esmalt on kristlaskonnas muidugi palju erinevaid arusaamu,
aga samas on ka palju ebaselgust,
kuid mis on sinu meelest Püha Vaimu töö olemus?
Mis on Püha Vaimu tähtsaim ülesanne ja roll?
Kasutan alati pildiraami näidet. Kui mõelda, et pildil on neli serva,
siis Püha Vaim kirgastab Kristust.
Püha Vaimu tähtsaim ülesanne on pöörata valgus Jeesusele
ning näidata, kes ja milline on Jeesus ja mida Ta meile tähendab.
Ta on Kolmainsuse - Isa, Poeg ja Püha Vaim,
kõige tundmatum osa.
Keegi on põnevalt öelnud, et Püha Vaim on häbelik,
selles mõttes, et Ta ei juhi tähelepanu endale,
vaid Jeesusele Kristusele. - Jah.
Ja meie arusaam Kolmainu Jumalast on veidi kentsakas.
Me justkui jagame inimesed Jumalasse uskujaiks,
Jeesusesse uskujaiks ja Pühasse Vaimusse uskujaiks.
Tegemist on siiski ühe Jumalaga,
kelle me usus vastu võtame, või kuidas sa seda väljendada soovid.
- Üks Kolmainu Jumal.
Ei saa ilmselt juhus olla,
et oled praegu Võrgustikus ja olid varem vaimses uuendamises.
Kuidas sa ise nende asjade juurde jõudsid?
Ma olen alati olnud kirikuõpetaja, nagu paljud teavad.
Kuid kutsumine sai alguse leerikoolis,
kui sain usklikuks.
Siis sain esimese kogemuse sellest, mis on Püha Vaim
ja mis on armuannid jne.
Enne teoloogiaõpinguid tegin muud tööd
ja hiljem sai minust kirikuõpetaja.
Kogu usuelu vältel
olen mõtisklenud palju Püha Vaimu teemal.
Olen kogenud, et see on mulle antud ülesanne.
Kes on Püha Vaim?
Kuigi ma ei ole veel väga vana, aga mõningast elukogemust juba on,
ja kogu teekonna vältel on olnud huvitav,
et olen ka näinud kõike, mis selle valdkonnaga seotud on.
Sul on selle kohta pikk kogemus.
Pühast Vaimust rääkides tuleb tihti teemaks uuenemine.
Mis see sinu meelest on?
Tõlgendaksin seda isiku tasandil nii, et alati küsitakse,
kas saame Püha Vaimu, või kuidas me Ta saame,
aga kas Püha Vaim saab ka meid.
Kas on olemas kristlast, kel poleks Püha Vaimu?
Me ei saa nimetada inimest usklikuks või kristlaseks,
kui tal pole Püha Vaimu.
Kui Jeesus on meie südames ja usume Tema päästetöösse,
peab meil Piibli järgi Püha Vaim olema.
Kel pole Kristuse Vaimu, see pole Tema oma.
Vabandust, et katkestasin. Rääkisid, et uuenemises saab Püha Vaim meid.
Arvan, et inimeses on juurdunud hirm
Püha Vaimu tegevuse suhtes.
Kui ma veel Püha Vaimu ka usun
ja minust saab tõeline kristlane, mis siis saab?
Aga kui anname Jumalale ja Pühale Vaimule voli
võtta ja juhtida meid vabalt,
arvan, et Püha Vaimu ülim ülesanne
on siiski meid kord taevasse saata ja kindlustada meie tee.
Sel juhul pole midagi karta, kui Püha Vaim meid kätte saab.
See ongi minu meelest uuenemine,
kui Jumal saab meid pidevalt oma Püha Vaimu kaudu reformida,
nii et ülistame kord taevas Jumalat.
Jõuame pärale. - Jah.
Mainisid, et see võib hirmutav olla.
Kas üheks põhjuseks võib olla,
et sellega seostatakse tihti asju,
mis sobivad vaid teatud inimestele.
Mingeid tundeid ja kogemusi. Ja kui sul neid pole, siis ...
Kristlasi nagu jaotataks nende tundeelu järgi,
mitte usu ja veendumuse põhjal.
Jah. Kui kasutada sõna karismaatilisus,
siis tihti peetakse seda tundepõhiseks kristluseks.
Kristlusse nagu kaasataks tunded ja siis ollakse karismaatikud.
Tahaksin rääkida "minu" Jumalast. Mitte selles mõttes,
nagu tänapäevase individualistliku mõtlemise järgi
ehitatakse teatud tükkidest oma Jumal kokku,
vaid et Jumal teab, milline ma olen ja mis mulle sobib.
Kui markeerime jõuliselt mingit Püha Vaimu tegevuse mudelit,
väites et nii Ta peabki tegutsema ning kui õigesti hüüame, ülistame
ja hüppame, siis Püha Vaim töötab.
Sel juhul oleme eksiteel,
sest suur osa inimesi jääb siis rongist maha.
Täpselt. Siit need hirmud tekivadki.
Kui asja tuumaks on selle pildiraami näite järgi
"Püha Vaim kirgastab Kristust",
on see ühisnimetaja, ilma milleta pole midagi. - Jah.
Teine suur teema
on Püha Vaimu suhe Jumala Sõnaga. Meie saate nimi on Piiblikohvik.
Kui keegi minu toodangust midagi teab, siis puudutab see Piiblit.
Mis suhe neil sinu meelest on? Sul on Jumala Vaim,
kes on inspireerinud Jumala Sõna ehk Piibli, siis mis suhe neil on?
Mina lähtun mõttest,
et kui Püha Vaim kirgastab Jeesust,
siis on Püha Vaimu tahe evangeliseerida,
viia evangeeliumi inimeste südametesse.
Kui mõelda esimesele nelipühale, siis enne Püha Vaimu väljavalamist
polnud meil mingit võimalust Jeesust vastu võtta.
Isegi jüngrid ei saanud asjale pihta, enne kui Püha Vaim langes.
Sellest peale näeb võimsat arengut, kus sündis algkogudus
ja evangeelium hakkas levima.
Muidugi on Püha Vaim tänapäevalgi seotud Kristuse
ehk Sõna ehk Piibliga.
Kuid minu meelest tekitab probleeme see,
et me ei oska ehk arvata, et Püha Vaim tahab meile rääkida,
kuidas peaksime tänapäeval inimestele kuulutama,
nii et tänased inimesed Jeesuse vastu võtaksid.
Kui mõelda algkogudusele, siis see sündis juudi maailmas.
Järgmiseks muutis see kreeka maailma.
Täiesti vastupidised maailmad.
Apostlite tegudes näeb,
et juutidele kuulutades järgitakse täpselt Vana Testamendi ajalugu.
Kui Paulus räägib Apostlite tegude 17. peatükis kreeka mõtlejaile,
räägib ta loomisest, elu mõttest jms.
Kuid kõik jõuab lõpuks Jeesuseni.
Lähtekohad on aga täiesti erinevad.
Püha Vaim aitab kogudusel evangeeliumi kuulutada,
nii et seda mõistetakse ja võidakse vastu võtta. - Jah.
Kui mõelda misjonitöö algusele - "Tule meie juurde ja aita" (Ap 16:9),
siis Jumal rääkis niimoodi.
"Püha Vaim ja meie oleme eraldanud teid selleks tööks".
Nii läkitati nad misjonitööd tegema. - Jah. Evangeeliumi viima.
Oleme kinni oma kultuurides, millesse sündinud oleme,
olgu vaimses või muus mõttes.
Oleme neisse tihti sügavalt juurdunud
ja arvame, et oleme saanud Sõna selles kultuuris,
hoiame sellest sõnast kinni ja see ongi hea.
Kuid siis peaksime mõtlema teiste vaatevinklist -
kuidas mõtleb tänane 20-aastane Helsingis, näiteks Töölö rajoonis?
Mil viisil peaks seda sõna kuulutama?
Siin peaksime minu meelest kuulama Püha Vaimu ja Jumala Sõna kooslust,
kuidas neile Jumala Sõna kuulutada?
Olen kuulnud öeldavat,
et Püha Vaim on maailma ainus ja parim evangelist. - Jah.
Ta tahab kirgastada Kristust igale inimesele,
mitte üksnes usklikele, vaid neilegi, kes veel ei usu,
et neis võiks usk tekkida.
Soome kogudustes on hetkel olukord, kus ei sünni eriti uusi usklikke.
Kui aus olla, siis meie liikumised
ja kogudused ei sütita
ega sünnita eriti uusi kristlasi.
Sellele väljakutsele püüab vastata Võrgustik. - Jah.
Alustasite tühjast kirikust
ja nüüd käib teenistustel ligi 200 inimest.
Õhtuteenistustel käib isegi üle 200.
Selline on olukord.
Aga ... Meil on üsna hea kogudus.
Meile tuleb pidevalt uusi inimesi, sh endisi kristlasi või neid,
kes ühest kodust teise kolivad, nagu tänapäeval kombeks.
Kuid tuleb neidki, kes veel ei tunne Jeesust.
Kasutan tihti üht Facebooki nalja. Kui Facebook teatab,
et 5 km raadiuses kirikust on 400 000 inimest,
ei saa me eriti rahul olla.
Siis on taas järg Püha Vaimu ja Sõna käes.
Kuidas õhutab Püha Vaim meid Sõna kuulutama?
Suhte kohta veel nii palju, et Püha Vaim ei ületa Sõna.
Püha Vaim lõhub meie meeltes
sõnakuulutamiskultuure ja -kombeid.
Isegi kui Sõna jääb samaks,
peame meie muutma oma kombeid ja mõistma kultuuri.
Sama teeb ka misjonär.
Ta õpib tundma keelt ja kultuuri ning kuulutab selle kaudu Sõna.
Sama peame tegema täna ka oma riigis.
Kas see sarnaneb Peetruse juhtumile, kus tal kästi kuulutama minna
ja ta ütles, et pole kunagi midagi rüvetatut puudutanud?
Ta pidi ületama teatud piiri, et Kristusest rääkima minna.
Tal olid eelarvamused.
Ta poleks juudina seda tegema läinud.
Olen uurinud kunagi Apostlite tegudes üht huvitavat asja.
Mitmes kohas öeldakse,
et algkristlased täitusid Püha Vaimuga.
Ja sellele alati järgnes midagi.
Üks tagajärg on alati kohal, vist ühe erandiga,
kus see juhtus veidi hiljem - nad kuulutasid julgelt Jumala Sõna.
See kinnitab sinu öeldut.
Seal kus töötab Püha Vaim, kuulutatakse julgelt Kristust. - Jah.
Peaksime ka meeles pidama, et tänapäeval tarnime kultuure sisse.
See on üks probleeme. Kui impordime mujalt mingi kultuuri,
ei pruugi see siia tingimata juurduda.
Tekivad vastuolud: Miks nad nii mõtlevad?
Kas see on Püha Vaim? Kuidas see tööötab?
Mõni ameeriklane ei pruugi tingimata Põhjalasse sobida.
Oleme täieti erinevad.
Olen töötanud taanlastega ja peamiselt inglastega.
Isegi Taanis öeldakse, et Soome on täiesti teine maa.
Peaksime soome usklikena kuulama,
kuhu ja kuidas Püha Vaim meid kutsub,
et võiksime julgelt Sõna kuulutada.
See on vahel üsna keerukas.
Meenub, et kui Venemaal käisin, võis seal kohata neid,
kellel tapeti kommunismi ajal
kõik lähemad sugulased.
Nüüd istuvad nad kirikus. Mina aga tulen sinna lääneriigist.
Kuidas kuulutan evangeeliumi nii, et see tuleks siira alandlikkusega
ja oleks evangeelium, mis on kõigile sama?
Aga kui toon näiteid oma kultuurist,
ei pruugi see sobida
pikalt kannatanud inimese ellu.
Arvan, et üks aspekte Jumala Püha Vaimu töös
on õpetada meid evangeliseerimises esmalt tolle inimese lugu kuulama.
Mida rohkem inimeste elulugusid,
seda enam hämmingus ja sõnatu oled,
ning mõistad, et tööd on võimalik teha vaid Jumala Püha Vaimu kaudu.
Võid ise ka midagi lisada,
aga olen õppinud tänapäeva mürarikkal ajal,
et mida vaiksem ise oled, seda enam saab Jumala Püha Vaim tööd teha.
Oleme lihtsalt abitud.
Ning peaksime seetõttu alandlikud olema, sest me ei oska.
Arvame, et oskame.
Kuid kui tegu on nii suure asja, nagu inimhinge päästmisega,
siis kuigi meil on evangeelium kirjalikul kujul,
vajame abi, et esitada seda nii nagu vaja. - Jah.
Peaksime mõistma kiriku praegust olukorda,
ja esinen siin Luteri kiriku õpetajana.
Just eile vaatasin, et 2016. a
oli Helsingi kogudusringkonnas kirikusse kuuluvaid inimesi 54,2 %
ja ristitakse veidi üle 40 % lastest.
Tööd on seega palju.
Lähiaastail alla poole. - Jah.
Kümne aastaga oleme tõsises kriisis,
nii et peaksime kuulama, kuhu Jumala Püha Vaim meid kutsub.
Naasen varemöeldu juurde, et Püha Vaim ei ületa kirjasõna.
Kui öeldakse, et Püha Vaim õhutab või juhatab midagi tegema,
ei saa see olla midagi, mis on vastuolus Piiblis kirjutatuga.
Minu meelest küll mitte.
Sellega on tugevalt seotud ka prohvetlikkus ja prohveteerimisand.
Nagu tavatsen öelda: Pange kõrva taha.
Me ei saa lähtuda ka puhtalt sellest, kui mõni inimene midagi käsib.
Sell üle, kumb see kõige õigem on, käib suur vaidlus.
Minu meelest on suureks märgiks Püha Vaimu kohalolust ja tööst
Jumala rahu.
Sel juhul tegutsed Jumala rahus.
Aga kui Püha Vaim teeb tööd või õhutab midagi tegema,
võitleb tavaliselt selle vastu liha.
Mul ei pruugi alati tunnet olla, et just seda oleks vaja teha.
Seda näeb Piiblis ka otseselt Vaimu viljade puhul,
mis on vastandiks liha tegudele.
Need meenusid mulle,
kui rääkisid evangeliseerimisest õige hoiakuga.
Kohe meenuvad Vaimu viljad:
armastus, pikk meel, sõbralikkus, headus.
Kui Vaim neid meie elus kannab,
on ligimesel palju lihtsam meie sõnu kuulata. - Jah.
Nii see käib.
Püha Vaimu kardetakse minu arvates selle pärast,
et oleme liha jõus mõelnud,
et inimesed peaksid tegutsema nii ja Püha Vaim peaks töötama naa.
Üks kohutav asi, mida tänapäeval näeb, on see,
et mõtleme välja mingi tehnika, kuidas panna Jumalat midagi tegema.
See on üsna paganlik mõte.
Paganluses oli alati mingi tehnika, millega jumal tegutsema pandi,
kuid kristluses palume Kõikvõimast Jumalat,
et Ta teeks oma armus, mida Tema õigeks peab.
Sündigu Sinu tahtmine, mitte minu!
Veel üks mõõde - oleme inimesed.
Tegutseme teatud kultuuride,
mida juba puudutasime kergelt,
ja teatud psühholoogiliste seaduspärasuste tingimustes.
Tean, et oled teinud palju hingehoiutööd.
Seegi on ilmselt üsna keerukas valdkond,
et inimene oskaks vahet teha,
kui temaa psüühika tekitab mingeid asju, tundeid jms,
ja millal püüab Püha Vaim mulle Kristust kirgastada,
nii et mõistaksin, kui palju Ta on minu eest teinud.
Hingehoiu puhul lähtuksin sellest,
et kui näeb inimesi,
kes on nn karismaatilisuses hävinenud
või saanud nö püsivaid vigastusi,
millest taastumine võtab kaua aega,
ja halvimal juhul on kaotatud isegi usk Jumala olemasolusse,
siis arvan,
et Jumal võib astja lõhkuda,
kuid Püha Vaim ei lõhu inimest
ja Püha Vaimu töö ei riku kunagi inimest.
Püha Vaimu töö on ehitada, õhutada
ning ehitada inimest üles ka ajalikus sfääris.
Nii näeme täna tihti,
et kui Püha Vaimu töö enda kätte võtame,
on tulemuseks katkised inimesed ning tekivad hingehaavad.
Kõige rohkem näeb seda selles,
et esineb palju psüühilisi haigusi, mis käivad elu juurde.
Mõnede puhul võib neid ravida meditsiiniliselt või muul moel,
aga antud juhul näeb neid lõhutud, psüühiliselt haigeid inimesi,
keda tõugatakse tagant meie tänapäeva karismaatilisusega
ja mõttega, et Püha Vaim töötab nii.
Ja nii lähevad inimesed katki.
Sel juhul tuleks naasta selle juurde, mida Piibel asjast räägib.
Piibel ei lõhu. Kui mõtleme Kristuse tegevusele,
kes oli erinevalt meist alati Püha Vaimuga täielikus harmoonias,
siis kui Tema tuleb katkise või kui tahes langenud inimese juurde,
mida Ta teeb? Ta tõstab. Nagu pattulangenud naise puhul,
või kutsub Sakkeuse puu otsast alla ja nii edasi.
Temas näeb pidevalt Jumala tervendavat tegevust.
Seepärast arvan, et Püha Vaim on ka koguduse vaim selles mõttes,
et Ta on koguduse sünnitaja,
kuid Püha Vaimu töö ja karismaatilisus elab kogukondades,
kus sa tunned inimesi, oled kuulnud nende lugu
ja tead inimest.
See seab kõrged nõudmised prohveteerimisele,
kui inimest tunned ja tead,
et sa ei räägiks talle oma lihast, mida ta peaks tegema.
Aga kui inimest tead, mõistad mida ta läbi elab.
Sel juhul on teine olukord. Aga kui tuleb keegi väljast,
ja ma pole selle vastu,
kui keegi tuleb meile kõnelema ja värskendab meid,
aga ta ei tunne inimesi.
Ja kui sel juhul milleski kaasa lüüakse, võib see suurt hävingut tekitada.
Saateaeg on otsakorral. Naaseme alguse juurde,
kus rääkisid kokkuvõtlikult Püha Vaimu tööst.
Olen vahel näinud ja isegi kogenud,
et kui inimene saab tõeliselt patud andeks,
on see nii sügav õnn ja rõõm, et maailm ei suuda seda mõista.
Kui ei nähta oma pattu püha Jumala ees, ei saa seda mõista.
Kui aga mõistetakse,
siis vahel, kui olen küsinud mõnelt pisarais inimeselt,
kas midagi on viga, vastatakse:
"Olen nii õnnelik ja tänulik, et kõik mu patud on andestatud."
Kirikust peaks iga päev lahkuma nii õnnelik rahvamass,
et teised küsivad, mis nad saanud on?
Jah. Räägin tihti leivamurdmisel
Püha Vaimu mainides Jeesuse sõnadest:
"Tulge minu juurde kõik koormatud ja vaevatud
ja mina annan teile hingamise."
Ta unustab, mis me teinud oleme ja ütleb: Minge ja tehke.
See on Püha Vaimu täiuse ringlus.
Avatakse uks täiesti uude ellu. - Jah.
Ja inimesed lähevad rõõmuga kogetut kuulutama.
Pattulangenud naise puhul saatis Jeesus kividega loopijad ära,
andis talle täielikult armu ja ütles: Mine ja ära rohkem pattu tee.
Aitäh, Marko Huhtala!
Õnnistust sinu tööle ja tegevusele kirikuõpetajana ja ka muidu! - Aitäh.
Aitäh, head vaatajad! Pole midagi karta,
kui Püha Vaim teeb meist patused, nagu Jeesus ütleb,
ja seda näitamaks, et suurimgi patune maa peal
saab Tema valatud vere tõttu kõik patud andeks.
Imeline arm, mis peab vastu ka surmaga silmitsi olles.
Sellele kaljule!
Õnnistust sinu ellu! Kohtume nädala pärast Piiblikohvikus!
Olen Leif Nummela ja teen Piiblikohviku saadet.
Kui saated on sind õnnistanud ja vaimselt aidanud,
kas kaaluksid kristliku teletöö toetamist?
Seda saab teha helistades TV7 Eesti annetustelefonil 900 1777.
Kõne hind on 7 euri.
Võid teha ka ülekande ekraanilolevate või Eesti kanalite kaudu.
Ka kristlik teletöö maksab. Sinu toetus rõõmustab meid!
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri