PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast taas Piiblikohvikusse!
Täna räägime rõõmust.
Mul on külas majandusnõunik Reijo Telaranta. Tere tulemast! - Aitäh.
Oled tuntud mitme asja poolest ja sind on nähtud isegi sel telekanalil,
kuid üht asja oled sa teinud rohkem kui keegi teine Soomes -
oled kirjutanud arvustuse rohkem kui 700 vaimsele raamatule.
Kust said innustust raamatute lugemiseks ja arvustamiseks?
Lugemisinnu sain kodust. Vanemad tõid pidevalt uusi raamatuid.
Lugesin huviga ja palju.
Meil oli mitmeid erinevaid raamatuseeriaid.
Kui sattusin ajalehe- ja kirjastustööle, siis see ju tähendas lugemist.
Pidin valima, mida kirjastatakse ning mida kirjutatakse ja avaldatakse.
Siinsamas TV7 kanalil algas saade nimega Raamat.
Selle vältel tuli lugeda uskumatult palju,
et iganädalasteks saadeteks raamatud arvustatud saada
ja neist külalisega vestelda. Sinagi oled mul seal külas olnud.
Kui tundus, et lugemine võtab elust liiga palju aega ära,
siis otsustasin saate ära lõpetada, aga mitte lugemist maha jätta.
Jätkasin seejärel mõõdukamalt.
Kirjutan neist oma raamatublogis ja veebilehel seurakuntalainen.fi.
Armastan raamatuid!
Üks raamat, mida lugenud oled, puudutab tänast teemat.
See on raamat rõõmust.
Kas see oli viimane või oled jõudnud veel midagi lugeda?
See on tagantpoolt viies või kuues. See oli üsna hiljuti.
Rõõmu-raamatu autor on Harrisson ja see on soome keelde tõlgitud.
Jah. Ja raamatul on kirjude lilledega haruldaselt rõõmus kaas.
Tavaliselt on raamatud üliasjalikud.
Harrissoni raamatus pandi rõõm vaatamiseks välja juba kaanepildil.
Täna räägime sinuga rõõmust.
Alustame asjast, mis võib kõlada veidi negatiivselt,
kuid miks on rõõmu säilitamine tänapäeval nii raske?
Paljud ütlevad, et aeg on masendav.
Vastasid ise küsimusele. Aeg on tõesti selline - kõigil on kiire;
kõigil on eesmärke, mida iial ei saavutata.
Tahetakse võita lotomängus
või saada suuremat palka, maja või paremat autot.
Oleme pidevalt mingite soovidega graafikust maas.
On raske rõõmustada asjade üle, mida tahad, aga mida sul pole.
Teiseks vaatame liiga palju tagasi ja kahetseme,
et ei võtnud vastu mingit tööd, või ei abiellunud mingi naisega vms,
mille suhtes ei saa enam midagi teha. Läbikukkumised ei paku mingit rõõmu.
Rõõm tuleks leida praegusest hetkest, sest see on ainus, mida elada saame.
Räägime kohe rõõmu allikatest,
aga kindluse mõttes võtame alustuseks ühe küsimuse.
Kui keegi ütleb, et ei suuda ehk saadet vaadatagi,
kui seal rõõmust räägitakse, sest neil on nii raske olukord.
Käsu peale rõõmustama ei hakka ega jaksagi rõõmustada.
Kuidas sellist sõpra aitad?
Asi pole piiblisõnas, mis õhutab igas olukorras rõõmustama.
"Taas ma ütlen teile: Olge rõõmsad!"
Jeesus muretses, nuttis, Tal oli paha tuju, Ta vihastas templis.
Ilmselt oli Ta mitu korda masenduseski.
Ta sai oma elus kogu tunnete spektrit näidata.
Meil on luba sama teha.
Me ei pea endast sellepärast rõõmu välja pigistama,
et Piibel käsib rõõmustada.
Võime rääkida eraldi, miks meil on põhjust siiski rõõmustada
Halvim, mida inimene võib teha, on teeselda koguduses rõõmu:
Kõik on hästi.
Telliskivimajas elab õnnelik pere, kuigi abielu on purunemas jne.
Püütakse avalikkuse ees head muljet jätta.
See meenutab rahulolevaid varisere, kes püüdsid endast head muljet jätta.
Jeesus ütles neile teesklemise kohta,
mis ei väljendanud siiralt nende tegelikku olemust:
"Olete lubjatud hauad."
Kui inimene püüab teeselda rõõmu,
hakkab ta teesklema midagi, mida ta pole.
Ta kaotab enda siira 'mina' ja siis kaob rõõm täiesti.
Vale rolli valvamine ja alalhoidmine tapab kelle tahes rõõmu.
Pole mingit sundi rõõmustada.
Kuid teame, et rõõmul on tegelikult äärmiselt hea mõju
ja isegi üllatavaile asjadele.
Vana Testament ütleb, et rõõm on mu luudele tugevuseks.
Uurimused näitavad, et meie meeleseisundil on tugev mõju.
Jah. Paljud uurimused näitavad,
et positiivne ja seetõttu rõõmus inimene
on rahul oma elu, keskkonna ja sellega, mis ta ise on.
Sõltumata raskustest ja probleemidest.
Ta ei põrnitse halba, vaid häid asju ja rõõmustab neist.
Tema pulss on rahulikum, vererõhk madalam
ja ta tunneb end igas aspektis paremini.
Ja tema oodatav eluiga on väga erinev tusatseja omast.
Uskumatu mõju.
Asume nüüd küsimuse juurde,
et miks isegi raskes olukorras
eksisteerib põhjuseid rõõmustada?
Mis on sinu enda jaoks peamised rõõmu põhjused?
Tean, et su endagi elu pole just kõige kergem olnud.
Elasid hiljuti üle tõsise vigastuse.
Räägi sellest veidi, enne kui rõõmu juurde asume.
12. detsembril kukkusin jäisel kodõuel,
kui seal hilja õhtul liikusin.
Kukkusin raskelt nina ja laubaga vastu jääd.
Tundsin kohe suurt valu ja nägin hämaras valguseski,
et jääle hakkas verd valguma. Põrutus oli üsna hirmus.
Vasaku jala reieluu murdus nii,
et luu otsad olid lihases segamini.
Jalg oli veidras asendis.
Seda näinud nooruk kutsus kiirabi ja õnneks pääsesin operatsioonile.
Mõtlesin pärast seda pikalt,
et järgmine päev pidi 150 inimest tulema meie sõimestseeni vaatama
ja jõuluimet uurima. Miks kukkusin just siis,
kui oleksin pidanud järgmine päev neid inimesi teenimas?
Kuidas naine hakkama saab, kui mina haiglas olen?
Elan ju head elu, räägin seltsides ja kutsun inimesi külla!
Miks pidi just minul jalg murduma?
Keegi ütles haiglas midagi, mis jäi meelde ja läks südamesse.
"Sul läks ju hästi. Su pealuu võinuks jääle kukkudes puruneda
ja sa oleksid võinud surra.
Põrutus oleks võinud murda kaela ja taas oleksid surnud.
Ja kui see oleks vaid nikastus olnud,
võinuksid ikka ülejäänud elu ratastoolis veeta.
Sul läks isegi hästi."
Tõepoolest. Mõistsin tol hetkel, et ei läinudki mul nii halvasti,
kui algul tusatsesin ja jonnisin. Tagantjärgi võin öelda,
et mind on raske karmi kohtlemiseta maha rahustada
ja paigal hoida.
Need möödunud neli kuud on olnud ka hea aeg peatumiseks,
palvetamiseks, lugemiseks ja kohustustest vabanemiseks.
Kas see on üks rõõmu saladus, et kui juhtub raskeid asju,
siis oskan näha asjas ka teist poolt
ega põrnitse vaid negatiivset?
1. mai pühade ajal tehakse sõõrikuid ja praetakse köögis muid asju.
Panid just midagi pannile,
kuid siis helises telefon, läksid rääkima ja jäid pikaks ajaks.
Äkki tunned suitsuhaisu, lähed vaatama
ja kogu su uhke toit on pannil kõrbema läinud.
Võid vihastada, et hea toit läks kaotsi
ja kohe tulevad külalised, kellele pole midagi pakkuda.
Võid nuriseda ja mõni ehk vannukski, kuid teine võimalus on öelda:
Küll on hea, et köök põlema ei läinud!
Vana üteluse järgi on tumedalgi pilvel kuldne serv.
Enamikes olukordades võime valida,
kas vaatame negatiivset või positiivset poolt.
Rõõmu allikas, mis on veel mainimata,
teeb võimalikuks vaadata asja helgemat poolt.
Läheme nüüd selle allika juurde.
Mis on rõõmu allikas?
Minu suurim rõõmu allikas on see,
et olen patune, kõlbmatu, eksiv,
teen kohutavaid asju, mida hiljem kahetsen
kuid see kõik on ristil lepitatud Jeesuse pärast.
Tean, et Tema ei hülga mind kunagi,
kuni tahan Temaga käia ja Temast kinni hoida,
kuigi komistan edaspidigi ja mitte ainult jääl ning teen vigu jne.
Minu meelest on rõõmu allikas see,
et ellu ei pea suhtuma vaid oma jõule toetudes.
Võib mõelda,
et tänu meie Issandale Jeesusele oleme heades kätes,
mis ka ei juhtuks.
Minu meelest on see vabastav mõte, kui suudad endale selgeks teha,
et see on suurim rõõmu allikas. Kõik muu läheb sellest liikvele.
See meenutab Jeesuse sõnu:
"Ärge rõõmustage sellest, et kurjad vaimud teile alistuvad,
vaid et teie nimed on kirjas taeva eluraamatus."
Siit saabki alguse see, nagu Jeesuski õpetas,
et kui suudad endale andestada,
suudad armastad end nii nagu Jumal sind lõi,
ja keda olud on halvemaks vorminud,
kuid kellele on siiski armu antud,
siis võid vaadata olukordi ja inimesi
Jumala armastuse allikast lähtuvalt.
Vaatamata sellele, kas see vastu võetakse,
armastab Tema igaüht.
Selle rõõmuallika üks tugevaid pooli on selle muutumatus.
See on sama, kui oleme lapsed, noored või vanurid.
Vanaduspõlveni välja Jumala arm ei muutu.
Räägin loo poisikesest, kes emaga väikesest jõest läbi kahlas.
Poiss palus emal tal käest kinni hoida, et jõe vool teda minema ei viiks.
Ta tahtis, et ema teda käest hoiaks. Teisele poole jõudes küsis ema:
"Miks mina pidin sinu käest kinni võtma?
Miks sina minu käest kinni ei võtnud?"
Poiss vastas: "Minu haare võib libiseda, aga teadsin,
et sina ei lase kunagi lahti."
Meie suhe Jeesusega on sama. Tema hoiab meid nii,
et isegi kui meie haare libiseb, siis Tema lahti ei lase.
See on hea vaatenurk.
See usk ei sõltu meist ja meie sooritusest. - Ei.
See võib tõesti rõõmu võtta, kui pean omast jõust punnitama.
Tean seda oma kogemusest.
Mul oli noorpõlves periood, kus olin niiöelda käsu all
ja isegi jäätise nautimine suvepäeval tekitas süütunnet.
Alati tuli midagi teha, teha, teha. Aga sellest ei piisanud.
Tead ju, et elus on asju, mida ei saa käsu peale teha.
Ei saa käskida teisel armastada mingit asja või inimest.
Armastus ei tööta käsutades.
Rõõm on samasugune. Seda ei saa käsutada.
Kuid selle võib välja meelitada.
Jumala arm on üks ja peamine rõõmu põhjus.
Milliseid allikaid oled veel elus leidnud,
kust argielus rõõmu tuleb?
Minu naine Kaija.
Elame hetkel Saastamallas täielikus maakolkas,
vanas 19. sajandi lõpul ehitatud väikeses maamajas,
kus on õuel ait ja suitsusaun.
Meil on neli kitse,
ehk 20 kana, hetkel üks lammas ja kolm koera
ning kümneid ja sadu linde, kes puudel laulavad
ja täiesti rikkumatu rahu.
Kõik on sellised asjad, mida ei saa rahaga osta.
Üldiselt otsitakse rõõmu hobujõududest või hinnast
või elukoha õigest aadressist vms.
Südames ei saa olla üheaegselt rõõmu sellistest asjadest
ja nii suurt armumist rahasse, et kõik peab läbi selle voolama.
Kui pealinnast maale kolisime, pidasid paljud meid veidraks.
Kuid oleme seal väga rõõmsad ja õnnelikud.
Ütlesid algul, et üks rõõmuvaras
on otsida pidevalt midagi, mida mul pole.
See on põhimõtteliselt kadedus ja selle vastandiks oleks rahulolu.
Paulus ütleb,
et rahulolu koos jumalakartusega on suur kasu.
Just seda Paulus ütleski. Mõned on püüdnud seda tõlgendada
ja väita, et Paulus käsib vaestel olla rahul selle vähesega, mis neil on.
Asi pole selles, vaid selles,
et võime elada praeguses hetkes rahulolevana selle suhtes,
mis meil hetkel on, mida omame, saame ja teha võime, sh tervis jms.
See ei tähenda,
et homme ei võiks midagi muud või rohkem või teisiti olla.
Piilume alati tulevikku ja seda võistlust on võimatu võita.
Isegi kui meil on parem majandusseis kui ridaelamu naabril,
siis eramaja omaniku lood on veidi varakamad,
ja kui tolle võidame, siis Bill Gates on lõpuks ikka rikkam.
See on nagu võidujooks, mida on võimatu võita,
kuid kogu trassi vältel pole sa oma eluga rahul.
Ja isegi Bill Gates peab haiguse ja surmaga vastamisi olema. - Jah.
Kui vaatad selja taha ja kahetsed, et tegid vale otsuse,
või kui vaatad ettepoole ja mõtled, mis sul veel puudu on,
pole sa kunagi tänulik antud hetke eest.
Ometi on see ainus hetk, mil elada võime.
Meile on antud vaid praegune hetk.
Järgmiseks selline eluvaldkond nagu teised inimesed.
Millist nõu annad olukorras, kus rõõm kaob seetõttu,
et mingi suhe on sassis.
Keegi on haiget teinud
või peab minu arvates minuga viha. või on temaga raske suhelda.
Need on argielus nö rõõmu röövlid.
Laiendan küsimust veidi.
Tihti, kui hingehoiusessioonidel on esinenud vastavaid vestlusi,
olen õhutanud võtma ruudulist A4 paberilehte,
seda ülevalt alla joonega poolitama,
ning kirjutama ühele poole head ja teisele rasked asjad.
Ja hakata seejärel ausalt reastama, mille eest ollakse tänulikud.
Mis on mul hästi? Millest ma mingi hinna eest ei loobuks?
Paljud ütlevad millegi kohta, et ei vahetaks päevagi.
Vähesed mõtlevad seda tõsiselt.
Need võib nimekirja panna. Ja teisele poole asjad, mis ärritavad.
Enamasti tuleb vasak tulp heade asjadega nii pikk,
et hämmastab ennastki.
See on hea lähtekoht küsimusele: kummaks on mul rohkem põhjust?
Kas kadeduseks, kibeduseks, vihapidamiseks
või mõelda, et mu elul pole ju häda midagi?
Mu ümber on häid inimesi, toredaid lapsi jms.
See on hea nõuanne. Pean nimekirja juures aus olema.
Tihti põhineb rahulolematus, kadedus jms valel.
Mõni teine vaataks kõrvalt ja küsiks, kuidas ta saab rahulolematu olla.
Tal on ju see ja teine ja kõik olemas.
On veel sellinegi omadus, et kui maadleme mingi asjaga,
mis meid öösel kell 4 üles ajab ja täidab pea kibedate mõtetega,
siis need kasvavad nagu lumepall ja sa ei suuda neid kontrollida.
Mõte on nii kiire, et ei saa sabast kinni.
Kui mõtled negatiivse mõtte, on see juba järgmises staadiumis,
enne kui jõuad analüüsida, kas see ka tõele vastab.
Kirjutamine konkretiseerib asju
ja pead südames läbi katsuma, kas see ikka vastab tõele.
Või sisaldab liialdamist?
See on väga hea vahend.
Seda võib kasutada uue korteri valikul
või auto ostmisel või kus tahes,
et välja selgitada, mida ma asjast tegelikult mõtlen.
Esitan veel ühe väljakutse.
Kui keegi küsib,
kuidas saab sellises maailmas rõõmustada.
Mõtle, mis toimub!
Inimesed surevad ja mis uudistes on!
Ma ei mõista, kuidas saad rõõmustada?
Vastaksin nii: Keda see aitab, kui maailma olukorda parandatakse,
ja sina istud kodus ja tusatsed?
Aitad parimini lähedasi ja maailma,
kui oled positiivne ja rõõmus.
Andmine on üks hea asi. Mõni mõtleb, et on tore midagi saada.
Aga mõtle jõuludele,
või kellegi sünnipäevale, kui oled viinud talle paki.
Oled hoolega mõelnud paki sisule ja ootad tema reaktsiooni.
Kui ta selle avab, ootad tema rõõmsat ilmet.
Sulle on tähtis anda ja nii mõne inimesega kohtuda,
selle asemel, et kõike kiiresti endale ahnitseda.
Sulle piisab, kui kedagi rõõmustad.
Rõõm on seega ka väga vaimne asi.
Õndsam on anda kui võtta. Nii see ilmselt käib.
Mõni võib öelda, et luterlasele see eriti ei sobi.
Mis sa selle peale kostad?
Võtsin kaasa ühe Lutheri palve. See pole mul peas, aga loen siit.
See on mõnerealine palve.
"Kallis Issand!
Anna mulle rõõmus meel, et meil oleks tõeliselt lõbus.
Sest seegi kõik on Sinu and,
mis ei tuleks iseenesest, kui Sina seda ei annaks."
Asi läheb üha paremaks.
"Seepärast palun Kristuse nimel, anna mulle rõõmus meel,
anna puhas rõõm, et oleksin täna sõprade seas heas tujus,
pattu tegemata." - Martin Luther.
Jätan selle sulle. - Aitäh.
Seda on hea süngetel päevadel lugeda.
Täpselt. See on sama luterlik kui arm, evangeelium
ja sellest lähtuv rõõm.
Luther oli rõõmus sell, kes veetis aega sõpradega,
laulis ja mängis meeleldi
ega olnud tusameelne, vaene matkasell.
Ta rõõmustas leitud Issanda armu üle.
Kui Luther seda nii näeb, siis Piiblis näeb seda veel enam.
Tõdesid kuskil, et Uus Testament räägib rõõmust üle 300 korra.
Jah. 363-365 korda, kui õigesti mäletan.
Selle sõna kreekakeelne vaste
on rikkalikum kui meie 'rõõm'.
See tähendab pulbitsevat, lõputut rõõmu,
mida ei suuda miski ära võtta.
Rõõmustage igas hetkes ja olukorras.
Olukorrad ei tohi määrata, kuidas ellu ja raskustesse suhtume.
Selle määrab Kristus. Temas on meil alati rõõmuks põhjust.
Üks imeline asi kõigi nende Uue Testamendi kirjade juures,
mis seda mainivad, on see, et Paulus kirjutas nad vanglas.
Osa veel hukkamist oodates.
Tal oleks olnud põhjust tusatseda: "Olen Jumala tähtis apostel.
Kuidas Jumal võib endale lubada mind siin vanglas hoida?
Peaksin väljas kuulutamas olema."
Ta ütles: "Olge rõõmsad Issandas!" See pole käsk, vaid võimalus.
Meil on lihtsam seda õppida ja tõena võtta,
kuna ta kirjutas need vanglas, mitte pidusöögil Heroodese palees.
Täiesti õige.
Arm ja muud asjad,
kui näen elu tasakaalus ja ausalt,
on tõelisi põhjuseid rõõmustamiseks.
Kui tundub, et rõõm on kadunud,
tasuks minna prohveti kombel kirve kadumise kohta jõe äärde
ja küsida seal, kuidas see tagasi saada.
Naasta olukorda, kus rõõm kuidagi kadus.
Hakata analüüsima ruudulisel paberil,
mis selle rõõmu tappis.
Sealt, kus rõõm kadus,
leiab ilmselt ka tee mainitud asjadega edasi liikumiseks.
Rõõm naaseb ja päike hakkab paistma.
Saateaeg on otsakorral,
aga meenus veel sinu ütelus, et arm on peamine rõõm.
Pihilkäimine on samuti rõõmu allikas.
Kunagi oli raamat "Meeleparandustee rõõmu juurde".
See võib moonduda,
aga kui tunnistan oma olukorda ja mind ikkagi armastatakse,
on see ju armu kogemus ja toob rõõmu.
Tõsi. Kalevi Lehtinen ütles kunagi,
et inimene, kes haub asju enda sees, neid palves Jumala ette viimata,
on nagu prügiauto juulis, mis koormat maha laadimata
mööda linna tiirutab ja kohutavalt haiseb.
Lõpetame rõõmsa pattude tunnistamise
ja armu vastuvõtmisega. - Jah.
Aitäh, Reijo Telaranta! - Aitäh. Oli tore.
Ootan rõõmuga sinu järgmisi raamatuarvustusi.
Saan sealt teavet, millest käib jutt.
www.reijotelaranta.fi
Külastage veebilehte.
Mõelge - suurim rõõmu allikas,
mis kunagi ei muutu, on see,
et Jumal ei kohtle sind su tegude põhjal,
olgu õnnestumiste või nurjumiste,
vaid oma südame armastuse järgi, Kristuse lepitustöö alusel.
Õnnistust sinu ellu! Kohtume nädala pärast Piiblikohvikus!
Olen Leif Nummela ja teen Piiblikohviku saadet.
Kui saated on sind õnnistanud ja vaimselt aidanud,
kas kaaluksid kristliku teletöö toetamist?
Seda saab teha helistades TV7 Eesti annetustelefonil 900 1777.
Kõne hind on 7 euri.
Võid teha ka ülekande ekraanilolevate või Eesti kanalite kaudu.
Nagu kõik töö, maksab ka kristlik teletöö. Sinu toetus rõõmustab meid!
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri