PIIBLIKOHVIK
Tere tulemast Piiblikohvikusse!
Täna on mul külas Soili Haverinen. Tere tulemast! - Aitäh.
Oled teoloog
ja töötad Helsingi kesklinnas
luteri kirikus.
Teed seal tähtsat tööd
ja oled pikalt kristlikus maailmas kaasa löönud.
Nüüd kirjutasid blogi,
mis äratas rohkesti keskustelu ja mis on väga tervislik.
Kutsusin sind sellest saatesse vestlema.
Kirjutasid sellest, et kristlane ei saa loota sellele,
mida tema enda süda talle alati dikteerib.
Kogu maailm on täis üleskutseid järgida oma südant.
Vahel kuuleme kirikuski jutlusi, et tuleb südant järgida.
Mis sul südamel oli selle suhtes, et mis on valesti, kui räägime,
et tuleb südant järgida? Mis siin probleemiks on?
Mind hakkas see ärritama, kuna olen kuulnud kirikus jutlusi,
kus antakse mõista,
et kõik hästi, kui vaid järgid elus otsuseid tehes oma südant.
Minu meelest on siin suur risk,
et inimene takerdub vaid iseendasse.
Piibel räägib üsna karme sõnu, mida kõike inimese südamest leiab.
Et võiksime järgida oma südant elu eksimatu juhina,
peaks meie süda olema täiesti puhas,
eksimatu ja teadma kõike jne.
Piibel ei anna pilti, et meie süda selleks kõlbaks.
Meenuta veidi, mida Piibel räägib südame kohta.
Üsna paljugi. Mul on siin kirjakoht, kus Jeesus ise räägib
Markuse evangeeliumi 7. peatükis inimese südamest.
Salmist 20: "Mis inimesest välja tuleb, see rüvetab inimest,
sest seest, inimese südamest, tuleb välja halbu arutlusi, hooramist,
vargust, tapmist, abielurikkumist, ahnitsemist, kurjust, kavalust,
liiderlikkust, kadedust, pühaduseteotust, kõrkust, rumalust -
kõik need pahed tulevad seest välja, ja need rüvetavad inimest."
Üsna karm nimekiri! - Milline CV! Mida kõike süda teha oskab!
Millest see johtub, kui mõelda kogu kristlikule õpetusele,
et süda on selliseks hakanud? Kuidas see selliseks sai?
- Hea küsimus. See pole alati selline olnud.
Inimese süda loodi algselt puhtaks ja heaks,
kuid inimkond langes pattu
ja seejärel sünnib iga inimene patu võimuses.
See vaevus on meil kõigil väikesest peale.
Lapsele pole vaja õpetada valesti tegemist.
See tuleb inimesel loomulikult välja.
Aga kui saan kristlaseks ja usklikuks, kas süda ei saa puhtaks?
Kurjus antakse meile andeks,
kuid patt avaldab meis endiselt mõju kuni surmani.
Süda saab lõplikult puhtaks siis, kui me Jumala kuningriigis oleme.
Kuid siin elus on meil veel konflikt,
et meis eksisteerib kristlastena veel too patune mina,
kuid on ka uus mina, uus loodu, ja need kaks tahet võitlevad meis.
Ehk risk on selles, et kui järgin oma südant
ja kuulan ainult seda, mida mina tahan ja mõtlen,
võib juhtuda, et esile tõusevad just need õudused,
mis sa lugesid Jeesuse analüüsist südame kohta,
ning eksitavad mind ja juhatavad täiesti valesti.
Jah. Sest meie südames pole erapoolikut pinnast.
Me ei suuda hinnata asju üksnes oma südame põhjal.
Nagu püüaks end ise kuklast üles tõsta. Me ei pääse endast välja.
Seepärast vajame väliseid kriteeriume ja peeglit, mis näitaksid meile,
kuidas peaksime elama ja mida meie süda täis on.
Vajame selleks välist abi. Oleme selle supi sees
ega suuda end ise objektiivselt hinnata.
Mis vahendid on Jumal andnud?
Kuidas saan õigesti elada ja õiges suunas liikuda?
Tähtsaim on Jumala Sõna.
Seepärast andis Jumal meile Piibli, kus Ta ilmutas oma tahte.
See töötab ka peeglina, nii et näeme, millised me oleme,
paljastab meis oleva patu ja näitab, milleks Jeesust vajame.
Kui tekib vastuolu selle vahel, et tunnen midagi tugevalt,
kuid Jumala Sõna ütleb, et see ei sobi,
või et see pole konstruktiivne või viib vales suunas,
peaksin järgima Jumala Sõna rohkem kui omi tundmusi?
Jah. Siis peame möönma, et antud juhul mu tunded eksivad.
See on ka enesekriitika.
Tuleb mõista, et meie süda pole eksimatu.
Oleme üsna osavad enda petmises.
Mõtleme välja erinevaid ettekäändeid ja kaitseme ennast.
Olen kuulnud tihti ka kristlikes ringkondades lauset,
et tunded ei saa kunagi eksida. Mis sa selle kohta ütled?
Tunded võivad eksida ja väga tihti teevadki seda.
Kuid seda ei tule mõista nii, et peaksime tundevabad olema.
Või et tunded oleksid halvad. Tunded on Jumala loodud omadus inimeses.
Neil on teatud ülesanne.
Antud artiklis võrdlesin tundeid lastega auto tagaistmel.
On tähtis kuulata, mida nad ütlevad.
Vahel tuleb nende tõttu kiirust vähendada või isegi peatuda.
Kuid neid ei tohi rooli lasta.
Ehk neil on oma ülesanne. Tunded räägivad, kuidas meil läheb.
Nad räägivad meist, kuid mitte seda, mis suunas peaksime liikuma.
Seletame ühe asja ära.
Sa ei räägi sellest, et peaksime end kuidagi niimoodi maha salgama,
et loovutame oma tundeelu
ja mõtlemise kuhugi väljapoole?
Kindlasti mitte. Pigem on see võti tervema tundeelu juurde.
Tunnetel ei peaks meie elus juhtiv roll olema.
See poleks psüühiliselt terve olukord, kui inimene on täiesti tunnete tõugata.
Meil on tervem tundeelu, kui hindame olukorda:
kuulame, mida tunded ütlevad,
kuid ei arva, et need räägivad, mida peaksime oma eluga ette võtma.
Kui vaatleme seda teistpidi,
võib see vahel selgeks saada selleski,
et kui mul on näiteks tunne,
et olen nii halb, nii süüdi, nii palju eksinud,
et mind ei saa keegi armastada, Jumal kindlasti mitte,
siis ei saa neidki tundeid lõplikuks tõeks pidada.
Jah. See on hea tähelepanek.
Sest vahel, eriti Soome kristluses, võime pidada ideaaliks,
et oleme pidevas süükeerises.
Kuid tegelikult Jumal ei taotle, et süütundesse tiirlema jääksime.
On hea meeles pidada, et kui tunneme end nii süüdi,
et ei saa kunagi andeks ja tunneme lootusetust,
siis ei pea me sinna jääma.
Jumala Sõna ütleb siis, et oled Kristuses kõik andeks saanud.
Kõik on Jeesuse ristil lepitatud.
Kui oled patud andeks palunud,
ja tähtis on ka lahendada asjad inimestega, kelle vastu oled eksinud,
tunnistada oma eksimused ja paluda andeks,
siis pole vaja lahendatud asju enam kaasas kanda.
Kuidas südames ka ei tunduks, kui raskel hetkel kõik taas meenub
ja mõtled, et Jumal ei saa kasutada, kuna oled teinud seda või teist,
siis tuleb meeles pidada, et võib tunded vaikima käsutada.
Jumala Sõna ütleb, et need on andeks antud.
Need patud on olnud Jeesuse ristil, need pole enam minu peal.
See on imeline tõde, et Jumala armastus on suurem.
Piibel ütleb kuskil, et Ta on suurem kui meie süda.
Jah. Efeslaste kirjas.
- Ja Ta teab. Ja Tema armastus on suurem kui minu patud.
Tema andestus on suurem.
Räägime hetke mõistuse kohast.
Tunnetega peab ettevaatlik olema, neid ei tasu järgida, kui nad halvad on
ega ka siis, kui nad on meelitavalt positiivsed.
Nad võivad eksitusse juhtida. Kuid nad tuleb ära kuulata.
Aga kuidas on lood mõistusega?
Seegi on kristliku õpetuse järgi langenud. Kas seda võib usaldada?
Jah. Ka inimese mõistus ei tööta kunagi üksi.
On hea meeles pidada, et ükski inimene pole ainult aju.
Meis töötavad teisedki omadused.
Ka inimese mõistus pole patuvaba.
Sedagi mõjutab meie patuloomus.
Ka pelgalt mõistuse alusel ei saa asju otsustada.
Selles osas esineb kirikuski
kohati ekslikku tõlgendamist Lutheri õpetuse kohta.
Luther oleks nagu õpetanud, et inimmõistus on patust puhas
ja seetõttu võib vaid inimese mõistus otsustada, mis on õige ja vale
ning Piiblit polegi vaja.
Päevalehes Helsingin Sanomat oli pikk artikkel reformatsioonist
ja luterluse mõjust, kuid seal esitletigi mõtet,
et kuna inimmõistus suudab vahet teha õigel ja valel,
siis poleks Piiblit tegelikult vajagi. Luterlus ei õpeta seda.
Reformatsiooniks väideti mõtlemist,
et Piiblil pole midagi öelda õige ja vale eristamise kohta.
Pead silmas, et nagu tunnetegi puhul,
tuleb ka mõistust kuulata ja kasutada,
aga see pole viimane otsustav tegur,
kui pärime näiteks Jumala tahte järele.
Kust ma Jumala tahte lõplikult leian? Ütlesid, et Piiblist.
Jah. Saame selle Piiblist. Kuid tähtis on ka olla koguduse osaduses.
Sest võime oma Piibli tõlgendamises millegi suhtes silma kinni pigistada.
Võime otsida vaid meeldivaid kirjakohti
ja jätta raskemad kõrvale. Seepärast on tähtis olla osaduses,
kus saame tervet ja tasakaalukat Piibli õpetust ja jutlustamist,
kus esitletakse ka Piibli tõsisemaid pooli,
mis paljastavad meis elavat pattu. Et kuuleksime ka neid.
Kui tunnen end vahel Piiblit lugedes halvasti,
nagu üks sõber, kes ütles, et talle ei meeldi lugeda,
kuna Piibel mõistab ta pidevalt hukka.
Seegi võib olla tervislik, et nõustun selle kriitikaga.
Jah. Sest vajame seda, et Piibel näitaks pattu meis
ja meie üle kohut mõistaks. Selleks seadus antigi,
et see näitaks, et meie südames on palju pattu ja vajame Jeesust.
Kui me aga ei näe Piiblis midagi muud peale kohtumõistmise,
näitab see midagi, mis võib olla moonutatud.
Kui loed üksi Piiblit ja leiad sealt vaid kohtumõistmist.
See pole terve. - Piibli eesmärk pole üksnes hukka mõista,
Piibel näitab meile patte, kuna tahab pakkuda ka abi ja ravimit,
mitte ainult selleks, et peksta.
See on tasakaalu küsimus.
Tundeid tuleb kuulata, kuid mitte lasta neil end juhtida.
Ka mõistust tuleb kuulata,
kuid meeles pidada, et seegi on langenud ja erapoolik.
Ja kuulata tuleb ka teisi inimesi,
kuid mitte nõustuda sellega,
et loovutame oma hinnanguvõime ja kuuletume pimedalt
mõnele usujuhile, jutlustajale, pastorile või piiskopile.
Täpselt. Ka kogudusel on kohus analüüsida oma karjase kuulutust
ja seda korrigeerida, kui see ebapiibellikuks muutub.
Meil pole kõiketeadvaid isikuid,
kuna ka koguduse karjane on langenud.
Patt vaevab kahjuks meid kõiki.
Mulle meenub sind kuulates sõna 'alandlikkus',
selles mõttes, et pean olema alandlik selle suhtes,
kas mu oma aru on ikka nii tark kui see peaks olema
ja kas mu tunded on usaldusväärsed.
Lisaks ei eksisteeri vaid "mina, Jumal ja Piibel" ja teistel pole tähtsust,
vaid pean alistama oma piiblitõlgenduse analüüsile.
Kas olen ikka õigesti mõistnud? Kuidas sina seda mõistad?
Täpselt. Võime oma piiblitõlgenduses eksida.
On tähtis seda koos lugeda
ja mitte pahaks panna, mida teised on Piibli ääres leidnud.
Kasulikud on ka head teoloogiaraamatud.
Tasub kuulata ka vanemaid usklikke ja nende nõu.
Sellest näeb sedagi, et kogudus on Kristuse Ihu.
Kellelgi meist pole kogu tarkust. Vajame üksteist oma ühisel usuteel.
Oleme puudulikud, kuid siiski teineteisele toeks ja julgustuseks.
Mida ütleksid selle kohta,
et mõnede väitel on osad saanud erilise anni Jumala Sõna kõneleda.
Kas neid kõiki tuleks ...
Kristlastel on selle kohta erinevaid nimetusi.
Kas ka kõik need Jumala armuandide saajad
peaksid alati kriitikale alistuma?
Jah. Just piiblipõhisele kriitikale.
Luther ütles kunagi: Siin ma seisan ja teisiti ei saa.
Vaadake Piiblist, kus on valesti tehtud või eksitusse satutud.
Ma ei mõtle kriitikat selle kohta, et kellelegi ei meeldi mõne pintsak
või ärritav aktsent vms, vaid seda, et jääme Sõnasse.
Vajame julgustust selleks.
Ma ei pea silmas ka vaenulikkust, et peaksime üksteist jälgima,
vaid mõte on üksteise teenimises. Et aitaksime paremini Sõnas püsida.
Loodan, et keegi ei arva, et tahan kogudusse negatiivset jälgimist,
kus kõik, pliiats käes, jutlusest ja mujalt vigu otsivad.
Mõtlen just vaimse toidu vastuvõtmist,
aga kui märkame, et midagi on viltu, tuleb ka sekkuda.
Üks mu sõber nimetas äsjakirjeldatut klaverihäälestaja-kristluseks,
kus alati on vaja midagi häälestada.
Aga kui öeldakse,
et Piibel juhendab kõiges, ja kui hakkan seda lugema,
satume probleemi otsa, et kristlased on mõnede kohtade osas eri meelt
ja vaidlevad asjade üle üsna tõsiselt. On sul mingit nõu, kuidas siis käituda?
Tahan siiralt Jumala tahet otsida.
Lähen pastor A juurde, kes ütleb, et tee nii,
aga pastor B ütleb, et mitte mingil juhul. Mida teen?
See on küll raske küsimus.
Tähtis on muidugi ka see, et igaühel on oma kodukogudus,
kus sa tead, et seal püsitakse Jumala Sõnas
ja õpetus on terve.
Ning tähtis on selle õpetuse juurde jääda.
Kuid vaidlusküsimused on rasked.
Õhutan alati kõiki Piiblisse naasma
ning selgitama sealt, kas millestki on valesti aru saadud.
Kuid mõistan, et ilmikul võib olla raske hakata seda üksi välja selgitama.
Keskseim on alati see, et pääste sõltub alati Kristusest,
mitte millestki inimeses endas.
Kui see alus on viltu, on tegemist eksitusega
ja ei tasu sellisesse kohta pikemaks jääda.
See on kindlasti hea nõuanne,
et kui küsimus puudutab mõnd lõpuaja detaili,
on see midagi muud,
kui siis, kui keegi ütleb, et Jeesusest üksi ei piisa.
Sel juhul oleme ohtlikes vetes.
Piibli järgi Jumal kõneleb.
Kui hakkad Piiblit lugema,
siis esimesest leheküljest viimaseni Jumal räägib pidevalt.
Kas koged, et Jumal räägib sinuga? - Muidugi. Iga päev.
Pärast kõike räägitut, et peame suhtuma reservatsioonidega
oma tunnetesse, mõistusesse ja teistesse,
siis kus on koht, kus võin lõdvestuda
ja lihtsalt kuulata, mida Jumal räägib?
Seda saab teha Piibli ääres,
kuid ütleksin, et meie maailmas on rääkimisel nö segajad peal.
Väga harva võime öelda, et kuulame lihtsalt Jumala häält.
Siin on palju erinevaid hääli. Taotlengi just seda,
et võiksime parimini eristada Jumala häält kõigist teistest.
Kui hakkame otsima Jumala häält vaid enda seest või kogemustest,
pole meil mingit vahendit Jumala hääle eristamiseks
omaenda ettekujutusest
või tunnetest või unistustest vms.
Neil ei pruugi Jumala häälega mingit pistmist olla.
Need on mingid hääled, kuid see, et midagi südames kogeme,
ei tähenda, et see tingimata Jumala hääl oleks.
Piibel annab meile ka tööriistad eristamiseks
ja Jumala hääle kuulmiseks.
Mitte, et me ei võiks seda kuulda,
aga et leiame Jumala hääle just Sõnast.
On reformatsiooni juubeliaasta.
Usupuhastaja Martin Luther ütles,
et kui hingevaenlane mingis eksituses
Jumala Sõnaga paljastatakse,
hakkab ta nutma ja palju armastusest rääkima.
Kas oled kohanud ilmingut, et jõuaksime juba väga kaugele,
kui kõik inimesed, alates minust ja sinust,
oleksid valmis selleks,
et tahame tõesti kuulda, mida Jumal oma Sõnas ütleb?
Mõned on nii kindlad, et neil on õigus ja see on Jumala tahe.
Nad tormavad pea ees kuhugi,
mis teiste meelest on Piibliga täiesti vastuolus.
Enesepettus, mille eest hoiatad, on tõesti olemas
ja seda on kergem teistes kui endas märgata.
Täpselt. Kõige osavamalt suudab inimene petta iseennast
ja alles seejärel teisi.
Seepärast ongi tähtis olla Jumala Sõna ääres,
et see saaks meile näidata, kus me eksime.
Evangeeliumiks on siin Jeesuse enda lubadus,
et Tema lambad tunnevad Tema häält.
Meil on Jeesuse tõotus, et pole vaja karta -
Ta räägib oma Sõnas selgelt ja armastuses.
Ja paljudes asjades ongi kõik täiesti selge.
Ta lubab, et saame tõde tundma.
Me ei pea ebakindlusse jääma.
Jumala Sõna aitab meil leida, mis on õige ja mis vale.
Kuid see ei vabasta meid vastutusest.
Peame elus valikuid tegema ja nende eest ise vastutama.
Tuleb kasutada nii mõistust, kui tahet ja otsustusvõimet
ning selles juhendab meid Jumala Sõna.
Sõna juhatab meid õiges suunas.
Isegi kui me kõike ei mõista, kuid tegeleme sellega pidevalt,
vormib see seda,
kuidas näeme siin maailmas oma ülesannet, elu ja vastutust.
Ennekõike aitab see meil vältida iseendasse takerdumist.
Kui otsime vastuseid üksnes oma südamest,
ja seda, mis tunne meil on,
riskime sellega, et jätame mingid vajalikud asjad tegemata.
See on ehk isegi suurim risk.
Hakkame otsima elus üksnes mugavaid asju
ega julge teha otsuseid ja samme,
kuhu Jumal oma Sõna kaudu meid ehk juhatada ja õhutada tahaks.
Võime mõelda, et tundub mugavam jätkata endistviisi vms
ja lähtuda oma kapriisidest.
Ja kui teen õigesti Jumala Sõna järgi, vahel isegi vastuolus tunnetega,
siis tunnetele on omane järgi tulla. - Jah.
Need muutuvad.
Meil on kartusi, et kui järgime milleski Jumala Sõna, juhtub seda ja teist
või midagi kohutavat või rikume elu täiesti ära jne.
Olen kuulanud vanemaid kristlasi ja kui mõtlen enda elule,
siis see, et olen saanud elada Jumala juhatuse järgi,
on viinud sisu poolest palju rikkama ja parema eluni.
Elu on huvitavam.
Aitäh, Soili Haverinen, et tulid sellest rääkima.
Meie aeg on otsas, aga kas võime lõpuks tõdeda,
et tähtsaim on kuulata,
kui Jeesus räägib meiega oma armastusest ja lunastusest?
Jah. Sedagi ei leia inimene oma südamest,
vaid Jumala Sõna kinnitab: mis elus ka juhtunud poleks,
milline on hetkeolukord või mis tunne meil ka poleks,
Jeesuse armastus jääb.
Ja see, mis Ta on ristil meie heaks teinud, ei kaota jõudu,
vaid peab paika ka täna.
Aitäh, Soile. Õnnistust sinu tööle ja ellu!
Ja samuti ka teie kiriku tööle Helsingi kesklinnas. - Aitäh.
Aitäh, head vaatajad! Vahel võib esineda hämmingut,
kui püüame leida Jumala teed paljude häälte maailmas,
kuid kindel on see, et Kristuse armastus ei muutu
ega kõigu koos meie tunnete või järeldustega.
See on võimas fakt, mida Ta on ristil tõestanud.
Elagem selle alusel! Kohtume nädala pärast Piiblikohvikus!
Tere. Kõigi kristlike telesaadete tegemine maksab. Ka Piiblikohvikud.
Kui saated on sind rõõmustanud ja õnnistanud, võid seda tööd toetada.
Võib helistada TV7 Eesti annetustelefonil 900 1777.
Kõne hind 7 euri.
Võid teha ka ülekande ekraanilolevate või Eesti kanalite kaudu.
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri